Справа № 287/2009/25
провадження 2/287/600/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2026 року       м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді Нижника Г.П.,
з участю секретаря судового засідання Корнєйчук О.В.,
представника позивача Ляхова О.В. (в режимі відеоконференції),
представника відповідача Стафійчука Р.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача – адвокат Ляхов Олександр Валерійович до Олевської міської ради Житомирської області про відшкодування шкоди, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 звернулася до Олевського районного суду Житомирської області із позовною заявою до Олевської міської ради про відшкодування шкоди.
Позов мотивовано тим, що 04.05.2025 у м. Олевськ по вул. Свято-Воздвиженська на припаркований автомобіль позивача марки Toyota Highlander впала частина дерева, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. 
06.05.2025 заявник звернувся до відповідача із заявою про відшкодування завданої шкоди, на що отримав відмову посилюючись на те, що падіння частини дерева відбулося внаслідок сильного вітру, що виключає наявність вини відповідача. Позивач вважає, що шкода завдана внаслідок неналежного утримання зелених насаджень відповідачем як органом, на якого покладено обов`язок організації благоустрою.
На підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди позивачем ініційовано проведення транспортно-товарознавчого дослідження, згідно з висновком якого вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля, становить 157 290,49 грн. Крім того, позивач зазначає про завдання їй моральної шкоди у зв`язку з пошкодженням майна та виконання заходів для захисту своїх прав, яку оцінює у 10000 грн. Також запитувач понесла витрати на проведення експертного дослідження розміром 11781,60 грн.
Посилаючись на наведені обставини та норми матеріального права, просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну та моральну шкоду, витрати на проведення експертного дослідження, а також судові витрати.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача стверджує, що факт падіння дерева відбувся внаслідок штормового вітру, який є небезпечними гідрометеорологічними явищами (І рівень небезпечності), що є обставинами непереборної сили та підставою для звільнення відповідача від відповідальності. Враховуючи факт відсутності вини відповідача та не зазначення у позовній заяві належних доказів на підтвердження заподіяної моральної шкоди позивачу, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. 
У відповіді на відзив позивач обґрунтовує, що доводи відповідача про наявність обставин непереборної сили є безпідставними та не підтверджені належними доказами. Зокрема, з посиланням на ст. 617 ЦК України та ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» зазначається, що саме відповідач повинен довести як факт існування форс-мажорних обставин, так і причинно-наслідковий зв`язок між ними та заподіяною шкодою. Водночас офіційні дані гідрометеорологічного спостереження свідчать про відсутність небезпечних погодних явищ відповідного рівня, а сертифікат про форс-мажорні обставини відповідачем не надано. Позивач також наголошує, що сам факт вітру не є безумовною підставою для падіння дерева, що вказує на можливу неналежність його утримання.
Крім того, позивач доводить наявність вини відповідача через неналежне виконання обов`язків з благоустрою та утримання зелених насаджень, зокрема відсутність регулярного огляду та догляду за деревами, що підтверджується матеріалами справи. У зв`язку з цим встановлюється причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача та завданою шкодою. 
У запереченні відповідач зазначає, що доводи позивача, викладені у відповіді на відзив, є необґрунтованими, оскільки погодні умови 04.05.2025 були зумовлені проходженням холодного атмосферного фронту, супроводжувались грозовою діяльністю та поривами вітру небезпечної інтенсивності, що свідчить про наявність обставин непереборної сили, при цьому закон не вимагає обов`язкового підтвердження таких обставин сертифікатом торгово-промислової палати у недоговірних правовідносинах. Крім того, відповідач наголошує на недоведеності позивачем факту неналежного утримання зелених насаджень, відсутності доказів аварійного стану дерева та причинно-наслідкового зв`язку між діями чи бездіяльністю міської ради і заподіяною шкодою, вказуючи, що падіння гілки стало наслідком природних явищ, які неможливо було передбачити або відвернути, а також підкреслює здійснення заходів з благоустрою в межах наявного фінансування та повноважень, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позову.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано до провадження судді Нижнику Г.П.
Ухвалою суду від 16.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 14.11.2025.
Ухвалою суду від 14.11.2025 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.01.2026.
За клопотанням представника відповідача судове засідання 28.01.2026 відкладено на 20.03.2026. 
У зв`язку зі складністю справи, відповідно до частин 1, 6 ст. 244 ЦПК України, суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення у судовому засіданні 30.03.2026 о 17 год 00 хв. 
25.03.2026 від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ляхова Олександра Валерійовича через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу, в якій просить стягнути з Олевської міської ради Житомирської області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 32928,70 грн.
З метою з`ясування обставин справи, які не були досліджені при розгляді справи, а саме підставність витрат на правничу допомогу, ухвалою суду 30.03.2026 поновлено судовий розгляд в цивільній справі та призначено судове засідання у справі на 02.04.2026. 
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з мотивів, наведених у позові і відповіді на відзив та просив його задовольнити. Вважає, що шкода завдана внаслідок неналежного утримання зелених насаджень відповідачем як органом, на якого покладено обов`язок організації благоустрою. Розмір завданої матеріальної шкоди підтверджується висновком транспортно-товарознавчого дослідження на суму 157 290,49 грн. Моральна шкода у сумі 10000 грн полягає у незручностях та стражданнях, викликаних тривалим ремонтом транспортного засобу та позбавлення можливості їздити своїм автомобілем. Витрати на правничу допомогу підтверджує наданим договором №16/25 від 25.06.2025 про надання правничої допомоги з додатком №1 щодо вартості послуг та актом виконаних робіт №1-1-16/25 від 20.03.2026. 
Представник відповідач у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову з підстав, викладених у відзиві та запереченнях. Наполягає, що факт падіння дерева відбувся внаслідок обставин непереборної сили. Наголошує на недоведеності позивачем факту неналежного утримання зелених насаджень, відсутності доказів аварійного стану дерева та причинно-наслідкового зв`язку між діями чи бездіяльністю міської ради і заподіяною шкодою, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позову. Окрім того, заперечує проти задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 32928,70 грн, посилаючись на їх недоведеність, неспівмірність та необґрунтованість, з огляду на критерії, визначені ч. 4 ст. 137 та ст. 141 ЦПК України. Наголошує, що надані позивачем документи не підтверджують реальності, необхідності та розумності заявлених витрат, а їх розмір не відповідає складності справи, обсягу виконаних робіт і витраченому часу. При цьому відповідач звертає увагу на правові позиції Верховного Суду, зокрема, викладені у постановах від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, відповідно до яких компенсація витрат на правничу допомогу не може бути джерелом надмірного збагачення сторони, а суд повинен оцінювати їх з урахуванням принципів розумності, співмірності та фактичної необхідності, у зв`язку з чим просить відмовити у їх стягненні.
У даній справі суд з`ясовує, чи заподіяна позивачу шкода діями чи бездіяльністю відповідача, відповідно чи має останній обов`язок відшкодувати позивачу шкоду за даних обставин. 
Судом встановлено, що відносини між сторонами є цивільно-правовими, відповідно врегульовані Цивільним кодексом України (далі – ЦК України) а також іншими закони України, які прийняті відповідно до Конституції України та ЦК України. 
Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Дані положення основного закону кореспондуються із ст. 22 ЦК України згідно якої особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.  Збитками є  втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Також, у пункті 7 частини 1 статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» зазначено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.
Згідно статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, серед іншого власні (самоврядні) повноваження з організації благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.
До повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів, згідно ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» належить:
1) затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів;
2) затвердження правил благоустрою територій населених пунктів;
3) створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб);
4) визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою.
Стаття 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» надано право органам органи місцевого самоврядування утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів.
Обов`язки підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів перелічені у статті 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів». Так, серед іншого вони зобов`язані  утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію;  утримувати в належному стані закріплені за ними на умовах договору з балансоутримувачем об`єкти благоустрою (їх частини); відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України.
Згідно частини 1 статті 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.
Елементи благоустрою, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.
Згідно ч. 4 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб.
Відповідно до пункту 2.1 Наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №105 від 1004.2006 «Про затвердження Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України» (далі - Правила) балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства.
Згідно з пунктом 3.2. до елементів благоустрою віднесено, зокрема зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні)уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях
Згідно пункту 5.5. Правил Відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є:  на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.
Відповідно до розділу 12 Правил з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди.  Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому - лише окремі елементи. Позачергові 
огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки.
Згідно з пунктом 9.1.11. під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева.  Аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі.
Системний аналіз норм Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про благоустрій населених пунктів», Наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №105 від 10.04.2006 «Про затвердження Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України» підтверджує, що заходи з благоустрою населених пунктів на території територіальної громади забезпечуються підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів, у разі їх створення. А у разі їх відсутності обов`язок покладено безпосередньо на органи місцевого самоврядування.
Судом встановлено, що рішенням Олевської міської ради Житомирської області №918 від 17.01.2019 затверджено Правила благоустрою території населених пунктів Олевської міської об`єднаної територіальної громади (а.с. 35).
Згідно розділу IV цих правил, утримання зелених насаджень на об`єктах благоустрою – територіях загального користування здійснюється згідно Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №105 від 10.04.2006 та цими типовими правилами (а.с. 50).
Додатком 1 до Правил благоустрою території населених пунктів Олевської міської ОТГ визначені межі утримання прилеглих територій підприємств, установ, організацій (а.с. 55-56). Разом з тим, комунального підприємства з питань благоустрою міською радою не створено, договорів про утримання зелених насаджень ні з ким не укладено. Як наслідок, суд приходить до висновку, що заходи з благоустрою населених пунктів на території Олевської територіальної громади забезпечуються безпосередньо органом місцевого самоврядування – Олевською міською радою.
Згідно рапорту та фотографій події з`ясовано, що 04.05.2025 за адресою м. Олевськ, вулиця Свято-Воздвиженська (навпроти закладу громадського харчування «Старе місто») на припаркований автомобіль впала частина дерева, яка пошкодила транспорний засіб (а.с 22-27).
Даний транспортний засіб успадкований позивачем 04.06.2025 (а.с. 18). 
Згідно висновку експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження №02/07/25 від 14.07.2025, вартість матеріального збитку, завдана власнику автомобіля ТОЙОТА Highlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на дату події 04.05.2025 становила 157 290, 49 грн. (а.с. 61-114).
Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору (а.с. 29-31).
Згідно відповіді Олевської міської ради №1455 від 13.05.2025 для настання відповідальності за завдану шкоду необхідний наявний склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, при цьому наявність вини має суттєве значення. Враховуючи, що згідно з даними спостережень метеостанції Олевськ 04.05.2025 швидкість вітру досягла небезпечних значень – 16 м/с, що відноситься до небезпечних метеорологічних явищ I рівня небезпечності, у даному випадку мала місце непереборна сила. Олевська міська рада вчасно виконує заходи з благоустрою, а причиною падіння дерева на автомобіль стало саме пориви вітру, тому відсутній причинний зв`язок між шкодою і неправомірними діями Олевської міської ради та підстав покладення на неї цивільно-правової відповідальності (а.с. 32-33).
Згідно ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
У ч. 1 ст. 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили як надзвичайної або невідворотної за даних умов події.
Отже, законодавець визначає непереборну силу як надзвичайну або невідворотну зовнішню подію (обставину), що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла відвернути чи уникнути її дії за звичайних обставин при всій обачливості, і ця подія завдала збитків. 
Разом з тим судом встановлено, що Олевською міською радою огляд зелених насаджень за адресою м. Олевськ, вул. Свято-Воздвиженська (напроти закладу громадського харчування «Старе місто») не проводився (а.с. 38). Як повідомив у судовому засіданні представник відповідача такі обстеження проводяться лише за заявами фізичних чи юридичних осіб. 
Згідно розділу 3 Настанови з метеорологічного прогнозування, розробленої українським гідрометеорологічним центром (далі - УкрГМЦ), затвердженої наказом УкрГМЦ від 11 грудня 2018 року №234 (далі – Настанова), з метою кращого сприяння попереджень про загрозу виникнення метеорологічних явищ впроваджено кольорове позначення:- небезпечні метеорологічні явища І рівня небезпечності (НМЯ І) - жовтий;- стихійні метеорологічні явища ІІ рівня небезпечності (СМЯ ІІ) - помаранчевий,- стихійні метеорологічні явища ІІІ рівня небезпечності (СМЯ ІІІ) - червоний колір. Для позначення відсутності метеорологічних явищ І-ІІІ рівнів небезпечності слід використовувати зелений колір. Відповідно до п.4.2.1. Настанови до явищ І, ІІ, ІІІ рівня небезпечності (НМЯ І, СМЯ ІІ, СМЯ ІІІ) належать метеорологічні явища, які за своєю інтенсивністю та тривалістю досягли критеріїв, визначених таблицею 1, в тому числі вітер максимальною швидкістю 15-24 м/с належить до небезпечних метеорологічних явищ І рівня небезпечності (НМЯ І) та позначається жовтим кольором. 
Разом з тим, згідно відповіді Житомирського обласного центру з гідрометеорології від 19.06.2025, даними спостережень метеостанції Олевськ (вул. Космонавтів, 2) 04 травня 2025 року в проміжок часу з 12 год 48 хв до 15 год 23 хв спостерігався південно-західний вітер із максимальною швидкістю 12-14 м/с. Що не відноситься до небезпечного метеорологічного явища. 
Таким чином, відповідачем не підтверджено та не надано належних і допустимих доказів існування обставин непереборної сили, а навпаки, судом встановлено, що саме через відсутність належного утримання та системного контролю за станом зелених насаджень, зокрема невиконання обов`язків щодо їх регулярного огляду, догляду та своєчасного виявлення аварійних дерев, було допущено їх пошкодження та подальше падіння частини дерева, що спричинило шкоду майну позивача. За таких обставин наявний прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача як балансоутримувача об`єктів благоустрою та настанням негативних наслідків, що свідчить про наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, передбаченого ст. 1166 ЦК України, та виключає підстави для звільнення відповідача від цивільно-правової відповідальності.
Таким чином, з Олевської міської ради на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню реальні збитки, необхідні для відновлення транспортного засобу ТОЙОТА Highlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 у сумі 157 290, 49 грн, що підтверджені висновком експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження №02/07/25 від 14.07.2025.
Також, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з Олевської міської ради витрат на оплату послуг експерта в розмірі 11 781,60 грн., оскільки такі витрати були необхідними для відновлення порушених прав, а отже, підлягають відшкодуванню як збитки згідно із ст. 22 ЦК України.
Крім того, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок події було пошкоджено транспортний засіб ТОЙОТА Highlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який успадкований позивачевем, що є підставою для відшкодування моральної шкоди згідно з ст. 23 ЦК України.
Представник позивача зазначив, що внаслідок пошкодження автомобіля позивач був позбавлений можливості ним користуватися, пошкодження автомобіля зумовило необхідність організації ним додаткових зусиль для вжиття заходів з метою відновлення своїх прав.
Вказані обставини є підставою для відшкодування позивачу моральної шкоди. Керуючись засадами розумності, виваженості та справедливості суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з Олевської міської ради на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн.
Вирішуючи заяву представника позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в додатковій постанові від 30.09.2020 по справі № 201/14495/16-ц.
У постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
На підтвердження понесених витрат про надання правничої допомоги представник позивача надав копію договору про надання правової допомоги №16/25 від 25.06.2025 з додатком №1 щодо вартості послуг та актом виконаних робіт №1-1-16/25 від 20.03.2026 на суму 32928,70 грн. Згідно даного акту складення позовної заяви 12000 грн, адвокатського запиту 2000 грн, заперечень на клопотання 4000 грн, відповіді на відзив 6000 грн, участь у кожному судовому засіданні 2000 грн. 
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі East/WestAllianceLimited проти України, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).
Враховуючи незначну складність категорії справи, виходячи з усталеної правової позиції у таких справах, суд вважає, що підготовка і подання позову не відповідають критерію реальності адвокатських витрат. 
Заявлені представником позивача до відшкодування 32928,70 грн витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаним адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).
Відтак, з урахуванням викладеного, складності цієї справи, обсягу виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та критерію розумності розміру витрат на професійну правничу допомогу розмір витрат, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, підлягає зменшенню на підставі заперечень відповідача до 8000,00 грн.
У відповідності до вимог ст. 141 УПК України судовий збір покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі статей 11, 23, 263, 617, 1166, 1167 ЦК України, керуючись статтями 4, 5, 10, 11, 12, 76, 142, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача – адвокат Ляхов Олександр Валерійович до Олевської міської ради Житомирської області про відшкодування шкоди задовольнити частково.
Стягнути з Олевської міської ради Житомирської області на користь ОСОБА_1 шкоду в розмірі 157290,49 гривень.
Стягнути з Олевської міської ради Житомирської області на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті транспортно-товарознавчого дослідження в розмірі 11781,60 грн та судовий збір у розмірі 2160,71 грн.
Стягнути з Олевської міської ради Житомирської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 грн.
Стягнути з Олевської міської ради Житомирської області на користь ОСОБА_1 8000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ID-картка НОМЕР_2 видана 11.07.2023 органом 1828 РНОКПП НОМЕР_3 , жителька: АДРЕСА_1 .
Представник позивача: Ляхов Олександр Валерійович, адреса: АДРЕСА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_3 .
Відповідач: Олевська міська рада Житомирської області, код ЄДРПОУ 04343470, адреса: м. Олевськ, вул. Володимирська, 2, Коростенського району, Житомирської області.

Суддя:	  	Г.  П.  Нижник