П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
——————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/33933/25	

Перша інстанція: суддя Іванов Е.А.,
повний текст судового рішення
складено 05.01.2026, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2025 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулась до суду з позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області), в якому, з урахуванням уточненого позову, просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову в перерахунку пенсії №156050026611 від 12.09.2025;
- зобов`язати відповідача зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 03.08.1992 по 12.09.1996 до спеціального педагогічного стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугою років та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що позивач з лютого 2025 року отримує пенсію за віком на загальних умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У лютому 2025 року позивач зверталась до територіального пенсійного органу із заявою про виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій станом на день призначення пенсії, але отримала рішення про відмову, яка була обґрунтована невідповідністю відомостей вказаних у довідках та в трудовій книжці.
В подальшому, серпні 2025 року позивач повторно звернулась із відповідною заявою, але рішенням відповідача №156050026611 від 12.09.2025 також було відмовлено у нарахуванні та виплаті грошової допомоги, але за інших причин – у зв`язку із неврахуванням періоду роботи з 03.08.1991 по 12.09.1996 відповідно до довідки ПАТ «Будгідравліка».
Оскільки територіальні пенсійні органи по різному трактують норми законодавства, а на час роботи в період з 03.08.1991 по 12.09.1996 підприємство перебувало у державній власності але з орендним управлінням, позивач вважала протиправною відмову відповідача №156050026611 від 12.09.2025.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 року позов задоволено частково наступним чином:
- визнане протиправним та скасоване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №156050026611 від 12.09.2025;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.08.2025, про призначення одноразової грошової допомоги з урахуванням висновків суду;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
Зокрема, апелянт наголосив, що відповідно до наданих позивачем документів, було правомірно та обґрунтовано відмовлено у нарахуванні та виплаті грошової допомоги, відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення. 
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу посилаючись на доводи, що узгоджуються з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що позивач з 21.01.2025 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.43).
Рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 04.03.2025 №156050026611 було відмовлено у нарахуванні та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, у зв`язку із невідповідністю між записами у трудовій книжці та відомостями наведеними у довідках виданих дошкільним закладом «Ясла- садок» (а.с.74).
04.08.2025 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області розглянуло вказану заяву за принципом екстериторіальності та 12.09.2025 прийняло рішення №156050026611, яким відмовило позивачу у виплаті грошової допомоги через відсутність необхідного стажу 30 років, посилаючись при цьому на те, що не було взято до уваги довідки №22 від 03.04.2025, виданої публічним акціонерним товариством «Будгідравліка», оскільки вище зазначений заклад не належить до Міністерства освіти і науки».
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.09.2025 №156050026611 та наявність підстав для його скасування через передчасність висновків щодо не врахування періоду роботи з 03.08.1991 по 12.09.1996 для вирішення питання щодо нарахування і виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Положеннями статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) передбачено призначення трудових пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Положеннями статті 2 Закону №1788-ХІІ передбачено призначення трудових пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Згідно з п.7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 (далі - Порядок №1191).
Пунктом 1 Порядку №1191 визначено умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».
Пунктом 5 Порядку №1191 встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посада, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Згідно з пунктом 6 Порядку №1191 для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону №1058-IV, станом на день її призначення.
Відповідно до пункту 7 Порядку №1191 виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.
Аналізуючи наведені норми права, колегія суддів зазначає, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з досягненням нею пенсійного віку, наявністю у неї необхідного страхового стажу, вихід на пенсію саме з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.
Отже, однією з умов наявності права на отримання вказаної грошової допомоги є відсутність факту призначення (отримання) будь-якого іншого виду пенсії до моменту виходу на пенсію за віком.
У постанові від 15.06.2022 у справі №200/854/19-а Верховний Суд вказав, що норму пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV слід тлумачити таким чином, що для отримання визначеної пунктом 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV грошової допомоги при виході на пенсію по Закону №1058-IV особа має дотриматись таких вимог:
- станом день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону №1788-XII;
- пенсія має призначатися особі вперше (тобто особи, які отримували пенсію раніше і з будь-яких причин перестали отримувати її, право на зазначену грошову допомогу втратили);
- станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років, у редакції Закону №1058 станом на час виникнення спірних правовідносин) на зазначених вище посадах.
У постанові від 22.02.2024 у справі №260/323/20 Верховний Суд зазначив, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на визначених законодавством посадах, досягненням пенсійного віку, працюючи на цих роботах, а також неотриманням такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.
Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також згідно зі статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Пунктом 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області 12.09.2025 прийняло рішення №156050026611, яким відмовило позивачу в проведенні перерахунку через відсутність необхідного стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років (30 років), що визначає право на виплату грошової допомоги.
У вказаному рішенні відповідач зазначив, що за результатами розгляду вказаних документів не взято до уваги довідку №22 від 03.04.2025, видану ПАТ «Будгідравліка», оскільки вищезазначений заклад не належить до Міністерства освіти і науки.
Згідно записів у 13-15 трудової книжки АТ-IV від 15.08.1984р. позивач у період з 03.08.1992 року по 12.09.1996 року працювала у дитячому комбінаті Одеського орендного виробничого об`єднання «Будгідравліка».
Відповідно до акту перевірки достовірності документів, проданих для оформлення пенсії №1500-0902-1/2735 від 03.04.2025, складеного управлінням контрольно-перевірочної роботи ГУ ПФУ в Одеській області згідно наказу по Одеському об`єднанню «Будгідравліка» №158-ок ввід 30.07.1992 року ОСОБА_1 .1 з 03.08.1992 року на час декретної відпустки іншого працівника прийнято на роботу в дитячий комбінат вихователем. Та згідно наказу №177-ок від 05.10.1995 позивача переведено на посаду музикального працівника.
Відповідно даних довідки ПАТ «Будгідравліка» №22 від 03.04.2025 року 01.01.1991 р. згідно договору оренди Мінтяжмашу СРСР №274 від 25.12.1990 р. об`єднання «Будгідравліка» перейменовано в Одеське орендне виробниче об`єднання «Будгідравліка».
В Законі України «Про дошкільну освіту» зазначено, що згідно із Законом №2145-VIII від 05.09.2017, слова «дошкільний навчальний заклад» в усіх відмінках і числах замінено словами «заклад дошкільної освіти» у відповідному відмінку і числі.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про дошкільну освіту», ясла-садок та дитячий садок є закладами дошкільної освіти.
Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. №909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (Постанови №909), серед яких в розділі 1. «Освіта» є заклади «Дошкільні навчальні заклади всіх типів» зазначено посади: директори (завідуючі), вихователі-методисти, вихователі, асистенти вихователів дошкільних навчальних закладів в інклюзивних групах, музичні керівники, вчителі-дефектологи, вчителі-логопеди, практичні психологи.
Отже, посада вихователя та музичного працівника (керівника) дошкільних навчальних закладів всіх типів передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909.
При цьому, колегія суддів зауважує, що оскаржуване рішення та надані матеріли пенсійної справи позивача не містять відомостей щодо форми права власності (державної чи комунальної) дитячого комбінату Одеського орендного виробничого об`єднання «Будгідравліка». Відсутні відомості і щодо перевірки цього питання при прийнятті оскаржуваного рішення.5
З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.09.2025 №156050026611 та наявність підстав для його скасування та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 04.08.202.
Оскільки ОСОБА_1 не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, колегія суддів не надає оцінки рішенню Одеського окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року в цій частині.
Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області – залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	Н.В. Вербицька   О.В. Джабурія