Справа № 420/38784/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду 19.11.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, щодо відмови ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) у виплаті одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень на підставі абз. 4 п. 4 Постанови КМУ від 11 лютого 2025 р. № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану»;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) одноразову грошову винагороду за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень на підставі абз. 4 п. 4 Постанови КМУ від 11 лютого 2025 р. № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Ухвалою судді від 24 листопада 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 . Відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
В обґрунтування позовних вимог в адміністративному позові зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був прийнятий на військову службу за контрактом до Збройних Сил України під час воєнного стану, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX. ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді командира протитанкового відділення, роти вогнепальної підтримки, третього батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України. 20 липня 2024 року, ОСОБА_1 , при виконанні бойового завдання у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 НГУ поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 , внаслідок скиду гранати з БПЛА та ударів FPV-дронів противника, при безпосередній участі у бойових діях, у заходах з національної безпеки та оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії російської федерації на території Запорізької області, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, отримав поранення, а саме: мінно-вибухова травма, уламкове мінно-вибухове проникне сліпе сегментарне ЧМП у лобній, скроневій, потиличній ділянці ліворуч, вхідний отвір у лівій орбіті. Забій головного мозку в лівій лобній, скроневій, потиличній ділянці частках. Внутрішньомозкова гематома по ходу раньового каналу. Металевий уламок у лівій потиличній частці ГМ. Кісткові фрагменти у лівій скроневій частці. Уламковий дірчастий перелом лівого крила кліноподібної кістки. Пневмоцефалія Рвана рана ока з випадінням або втратою внутрішньоочної тканини. Обширне склеральне поранення з випадінням внутрішньоочних оболонок лівого ока. Рвана рана нижньої повіки зліва. Перелом стінок лівої гайморової пазухи, гемосинус, що підтверджується копією довідки про обставини травми № 636/2024 від 29 липня 2024 року. Відповідно до свідоцтва про хворобу № 953 від 29 жовтня 2024 року травма, поранення, каліцтво, пов`язані із захистом Батьківщини. На підставі статті 75а, 31а, 14в, графи II Розкладу хвороб Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого Наказом МВС України № 285 від 03.04.2017 р. із змінами ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби. Згідно витягу з наказу командира військової частини військової частини НОМЕР_1 НГУ (по строковій частині) № 369 від 11 грудня 2024 року позивач виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення, звільнений з військової служби наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГ України від 12 серпня 2024 року № 48 о/с у відставку Збройних Сил України за станом здоров`я, відповідно до п.п. б п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу. 04 грудня 2024 року ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності, причина інвалідності: травма, поранення, каліцтво, так, пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія 12 ААГ № 480938. Позивач є ветераном війни, особою з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_3 . 11 лютого 2025 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану», відповідно до пункту 4 якої позивач вважає, що має право на отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1 мільйон гривень. 13 серпня 2025 року, представником позивача - адвокатом Жовтаном О.В., в інтересах ОСОБА_1 , на підставі договору про надання правничої допомоги, направив до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України заяву з проханням здійснити виплату одноразової грошової винагороди ОСОБА_1 , відповідно до положень Постанови КМУ від 11 лютого 2025 року № 153 за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 000 000 гривень. Листом № 10/29/12-Ж-410-АЗ від 27 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 відмовлено у виплаті одноразової грошової винагороди, передбаченої пунктом 4 Постанови № 153 від 11 лютого 2025 року, оскільки ОСОБА_1 було звільнено з військової служби 11.12.2024, відповідно відсутні підстави для включення до наказу командира військової частини про виплату одноразової грошової допомоги передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153. Позивач вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, відмовивши йому у виплаті одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн грн на підставі абз. 4 п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 р. № 153, оскільки така відмова є незаконною та необґрунтованою. Звільнення ОСОБА_1 з військової служби не може розглядатися як законна та обґрунтована підстава для відмови у здійсненні зазначеної виплати, оскільки позивач був звільнений з військової служби саме за станом здоров`я, у зв`язку з отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.
19 січня 2026 року від представника військової частини НОМЕР_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву (Вхід. №ЕС/6819/26), де зазначено, що ОСОБА_1 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на строкову військову службу і направлений до військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України 18.05.2021. 22.11.2021 позивачем з військовою частиною НОМЕР_4 Національної гвардії України було укладено Контракт на проходження військової служби за контрактом з Національною гвардією України. Відповідно до наказу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 81 від 14.03.2023, зараховано в списки особового складу частини та на всі види забезпечення молодшого сержанта ОСОБА_1 , який прибув для проходження військової служби із військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ), переміщений наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09.03.2023 № 15 о/с та призначений наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.03.2023 № 17 о/с на посаду командира відділення 3-го взводу оперативного призначення 2-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_5 батальйону оперативного призначення (ВОС - 100182П), з 14 березня 2023 року. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 369 від 11.12.2024, прийнято рішення про припинення (розірвання) контракту про проходження громадянами України військової служби в Національній гвардії України та виключення зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення сержанта ОСОБА_1 . 13 серпня 2025 року адвокатом Жовтан О.В, в інтересах ОСОБА_1 , була подана заява про здійснення виплати одноразової грошової винагороди, ОСОБА_1 , відповідно до положень Постанови КМУ від 11 лютого 2025 року № 153 за тривалість проходження служби в бойових умовах; включити ОСОБА_1 в наказ про виплату одноразової грошової винагороди у розмірі 1 000 000 гривень відповідно до Постанови КМУ від 11 лютого 2025 року № 153. 27 жовтня 2025 року військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України листом за вих. № 10/29/12-Ж-410-Аз було надано відповідь на дану заяву, відповідно до якої, було повідомлено, що однією з обов`язкових умов для включення в наказ командира військової частини про виплату одноразової грошової допомоги є проходження військової служби на момент включення до наказу, оскільки ОСОБА_1 було звільнено з військової служби 11.12.2024, відсутні підстави для включення до наказу командира військової частини про виплату одноразової грошової допомоги передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153. Позивач не набув права на отримання одноразової грошової допомоги оскільки позивач був особою з числа військовослужбовців строкової військової служби, уклав контракт про проходження військової служби до початку дії воєнного стану та на момент набрання чинності Постановою КМУ № 153 13.02.2025 був звільнений з військової служби, він не набув права на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 1000000 гривень.
Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою, відзивом на позовну заяву, дослідивши обставини, якими обґрунтовано позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , що підтверджено паспортом громадянином України від 02.12.2021 року та витягом з реєстру територіальної громади від 28.03.2025 (а.с. 11).
Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_6 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_5 18.05.2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проходив строкову службу з 18.05.2021 року у військовій частині НОМЕР_4 . 
22.11.2021 року на підставі ст. 20 та ст. 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призваний на військову службу за контрактом до Національної гвардії України де проходив службу до 13.09.2023 року (п.9 військового квитка). 
14.09.2023 року згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 81, зараховано в списки особового складу частини та на всі види забезпечення: молодшого сержанта ОСОБА_1 , який прибув для проходження військової служби із військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ), переміщений наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09.03.2023 № 15 о/с та призначений наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.03.2023 № 17 о/с на посаду командира відділення 3-го взводу оперативного призначення 2-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_5 батальйону оперативного призначення (ВОС - 100182П), з 14 березня 2023 року (а.с. 13)
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_7 від 09.11.2023 року,  ОСОБА_1 , має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій (а.с. 10).
В дослідженому свідоцтві про хворобу  ОСОБА_1 №953 від 29 жовтня 2024 року виданого госпітальною військово-лікарською комісією «Головного медичного клінічного центру Міністерства внутрішніх справ», зазначено, що «Результати спеціального обстеження встановлено діагноз і постанова медичної (військово-лікарської) комісії про причинний зв`язок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва): Наслідки МВТ (20.07.24): уламкового проникаючого сліпого сегментарного черепно-мозкового поранення у лобній, скроневій, потиличній ділянці ліворуч з вхідним отвором у лівій орбіті, внутрішньо мозковою гематомою, уламковим дірчастим переломом лівого крила клиноподібної кістки, стінок лівої гайморової пазухи та наявним металевим уламком у лівій потиличній частці головного мозку у вигляді консолідації переломів; закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку середньої важкості у вигляді цефалгічного синдрому, вегето-сенсорних порушень обличчя ліворуч, нерізко вираженого церебрастенічного синдрому; рваної рани нижньої повіки, травматичної евісцерації лівого ока (операції: 21.07.24 - первинна хірургічна обробка нижньої повіки зліва, евісцерація лівого ока; 21.08.24 ревізія культі лівого ока, евісцерація формуванням опорно-рухової культі за допомогою сферичного імпланту та встановленням конформеру ліворуч) у вигляді анофтальму ліворуч після травматичних та післяопераційних рубців; акубаротравма у вигляді хронічної двобічної сенсоневральної приглухуватості. Травма, поранення, каліцтво, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. Постанова медичної (військово-лікарської) комісії щодо ступеня придатності до служби: На підставі статті 75а, 31а, 14в, графи II Розкладу хвороб Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого Наказом МВС України № 285 від 03.04.2017 р. із змінами. Непридатний до військової служби».
Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, серії 12 ААГ № 480938 виданої Запорізькою обласною МСЕК №2, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 04.12.2024 року встановлено 2 групу інвалідності безстроково, причина: травма, поранення, каліцтво, так повязане із захистом Батьківщини.
В довідці про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, серії 12 AAA № 055207 від 04.12.2024 року виданої КП «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної державної адміністрації, зазначено, що у ОСОБА_1 , ступінь втрати професійної працездатності - 70 відсотків. Причина втрати професійної працездатності: травма, поранення, каліцтво, так пов`язане із захистом Батьківщини.
В наказі командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 11.12.2024 №369 (по стройовій частині) зазначено: «ПРИПИНИТИ (РОЗІРВАТИ) контракт про проходження громадянами України військової служби в Національній гвардії України та ВИКЛЮЧИТИ зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення:
сержанта ОСОБА_2 (Г-067802), який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 та звільнений відповідно до підпункту «б» п. 3 ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГ України від 12 серпня 2024 року № 48 о/с у відставку Збройних Сил України за станом здоров`я, 11 грудня 2024 року» (а.с. 12).
Відповідно до Витягу з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутні відомості про притягнення до кримінальної відповідальності.
13 серпня 2025 року, представник позивача - адвокат Жовтан О.В., в інтересах ОСОБА_1 , на підставі договору про надання правничої допомоги, направив до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України заяву з проханням здійснити виплату одноразової грошової винагороди ОСОБА_1 , відповідно до положень Постанови КМУ від 11 лютого 2025 року № 153 за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 000 000 гривень. 
Листом № 10/29/12-Ж-410-АЗ від 27 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 відмовлено у виплаті одноразової грошової винагороди, передбаченої пунктом 4 Постанови № 153 від 11 лютого 2025 року, оскільки ОСОБА_1 було звільнено з військової служби 11.12.2024, відповідно відсутні підстави для включення до наказу командира військової частини про виплату одноразової грошової допомоги передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у виплаті одноразової грошової винагороди у розмірі 1 мільйон гривень на підставі абз. 4 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану», представник позивач звернувся до суду за захистом прав ОСОБА_1 .
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно із статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-ХІІ).
Приписами ч. 3 ст. 1 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону №2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період. … До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону 2232-ХІІ Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).
Згідно ч. 1 ст. 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
В ч. 2 ст. 9 Закону №2011-XII, зазначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Приписами ч. 4 ст. 9 Закону №2011-XII визначено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Кабінетом Міністрів України 11.02.2025 року прийнято постанову №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі - Постанова №153).
Згідно з пунктом 3 Постанови №153 установлено, що учасниками експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу; Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби.
В п. 4 Постанови №153 зазначено, що особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень (абз. 2);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених) (абз 3);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі (абз 4);
військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони два або більше разів за сукупністю притягувалися до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується (абз. 5).
Постанова Кабінету Міністрів України «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» від 11.02.2025 за №153 набрала чинності 13.02.2025, з дня її офіційного опублікування в газеті «Урядовий кур`єр».
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 22.11.2021 року на підставі ст. 20 та ст. 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призваний на військову службу за контрактом до Національної гвардії України, що підтверджено записом в п. 9 військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_8 від 18.05.2021 року.
На виконання ухвали суду від 05.02.2026 року, до суду відповідачем надано копію контракту про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах осіб рядового складу. Контракт укладено Міністерством внутрішніх справ України в особі: Начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 генерал-майора ОСОБА_3 з одного боку, та громадянин України (військовослужбовець) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , НОМЕР_2 , солдат, стрілець 2-го відділення 2-го патрульного взводу 1-1 патрульної роти військової частини НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 . Контракт підписаний позивачем, начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 та командиром військової частини НОМЕР_4 . Контракт є строковим та укладено на три роки. 
Отже термін дії контракту укладеного з  ОСОБА_1 визначений до 22.11.2024.
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 81 від 14.03.2023, зараховано в списки особового складу частини та на всі види забезпечення молодшого сержанта ОСОБА_1 , та призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.03.2023 № 17 о/с на посаду командира відділення 3-го взводу оперативного призначення 2-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 6-го батальйону оперативного призначення з 14 березня 2023 року (а.с.13).
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_7 від 09.11.2023 ОСОБА_1 є учасником бойових дій. 
З дослідженої судом довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААГ №480938 виданої обласною МСЕК № 2 м. Запоріжжя, вбачається, що при первинному огляді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є особою з інвалідністю ІІ групи, травма, поранення, каліцтво, так пов`язане із захистом Батьківщини. Інвалідність встановлено безстроково. 
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 29 липня 2024 року №636/2024 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), молодший сержант за контрактом ОСОБА_1 , 20 липня 2024 року отримав: МВТ. Уламкове мінно-вибухове проникне сліпе сегментарне ЧМП у лобній, скроневій, потиличній ділянці ліворуч, вхідний отвір у лівій орбіті. Забій головного мозку в лівій лобній, скроневій, потиличній ділянці частках. Внутрішньомозкова гематома по ходу раньового каналу. Металевий уламок у лівій потиличній частці ГМ. Кісткові фрагменти у лівій скроневій частці Уламковий дірчастий перелом лівого крила кліноподібної кістки. Пневмоцефалія Рвана рана ока з випадінням або втратою внутрішньоочної тканини. Обширне склеральне поранення з випадінням внутрішньоочних оболонок лівого ока Рвана рана нижньої повіки зліва. Перелом стінок лівої гайморової пазухи, гемосинус.
За обставин: при виконанні бойового завдання у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 НГУ поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 , внаслідок скиду гранати з БПЛА та ударів FPV-дронів противника; при безпосередній участі військовослужбовця у бойових діях, у заходах з національної безпеки та оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії російської Федерації на території Запорізької області, захисту незалежності, суверенітету та
територіальної цілісності України. Погіршення стану здоров`я не пов`язано з: алкогольним чи
наркотичним сп`янінням, вживанням токсичних та отруйних речовин; станом зброї, устаткування; інструментів та матеріалів, транспортних засобів, які належать військовій частині або використовуються нею; навмисним заподіянням військовослужбовцем шкоди своєму здоров`ю. Перебував в засобах індивідуального захист (бронежилет, захисний шолом).
Підстава: Бойове розпорядження командира НОМЕР_9 броп від 18.07.2024 № 2685ДСК. Рішення
командира 15 броп від 29.07.2024.
З дослідженого свідоцтва про хворобу № 953 від 29.10.2024 року виданого Госпітальною військово-лікарською комісією Державної установи «Головний медичний клінічний центр МВС України», судом встановлено: в п. 12 Діагноз і постанова медичної постанова медичної (військово-лікарської) комісії про причинний зв`язок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва): Травма, поранення, каліцтво, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини; п. 13 Постанова медичної (військово-лікарської) комісії щодо ступеня придатності до служби: На підставі статті 75а, 31а, 14в, графи II Розкладу хвороб Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого Наказом МВС України № 285 від 03.04.2017 р. із змінами. Непридатний до військової служби; п. 14. Примітка: Супроводу не потребує.
В межах цієї справи судом встановлено, що позивач 22.11.2021 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України строковим на три роки. Тобто трирічний термін сплив 22.11.2024 року, однак як встановлено з досліджених доказів, позивач продовжив проходження військової служби, тобто під час дії воєнного стану, у віці 23 роки, фактично продовжено дію контракту на період дії воєнного стану.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 11.12.2024 №369 (по стройовій частині) припинено (розірвано) контракт про проходження громадянами України військової служби в Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення: сержанта ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 та звільнений відповідно до підпункту «б» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГ України від 12 серпня 2024 року № 48 о/с у відставку Збройних Сил України за станом здоров`я, 11 грудня 2024 року» (а.с. 12).
Отже з досліджених матеріалів справи вбачається, що сержант ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в період з 14.03.2023 по 11.12.2024 (у віці до 25 років) проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира відділення 3-го взводу оперативного призначення 2-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 6-го батальйону оперативного призначення та 11.12.2024 року був звільнений з військової служби з незалежних від нього обставин, а саме відповідно до підпункту «б» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»  (за станом здоров`я) у зв`язку з наявністю інвалідності ІІ групи, внаслідок поранення, так, пов`язаного із захистом Батьківщини.
Згідно Витягу з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" № ФОВА-005049138  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженець (ка) Україна, Одеська область, Ізмаїл, на території України станом на 17.11.2025 є особою, стосовно якої: Відомості про притягнення до кримінальної відповідальності: відсутні; Відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості: відсутні; Відомості про розшук: Відсутні.
В досліджених матеріалах справи відсутні відомості про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до кримінальної, адміністративної, дисциплінарної відповідальності.
З відповіді військової частини НОМЕР_1 № 10/29/12-Ж-410-Аз від 27.10.2025 (17180) вбачається, що підставою для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 є звільнення ОСОБА_1 з військової служби 11.12.2024 тобто не проходження військової служби на момент включення до наказу про виплату.
Суд звертає увагу, що тлумачення п. 4 Постанови №153 у вузькому значенні, тобто лише відносно осіб, у яких наявне захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), одержаних під час захисту Вітчизни, але за умови подальшого проходження ними військової служби (тобто визнання таких осіб придатними до військової служби), буде дискримінаційним відносно осіб, які отримали інвалідність, пов`язану із захистом Батьківщини та є непридатними до військової служби з незалежних від них обставин.
Відповідно до ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (ч.1). Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ч.2).
В п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії дискримінації в Україні» пряма дискримінація - ситуація, за якої з особою та/або групою осіб за їх певними ознаками поводяться менш прихильно, ніж з іншою особою та/або групою осіб в аналогічній ситуації, крім випадків, коли таке поводження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.
Конституційний Суд України у рішенні від 07 липня 2004 року №14-рп/2004, зазначив, що мета встановлення певних відмінностей (вимог) у правовому статусі повинна бути істотною, а самі відмінності (вимоги), що переслідують таку мету, мають відповідати конституційним положенням, бути об`єктивно виправданими, обґрунтованими та справедливими. У противному разі встановлення обмежень означало б дискримінацію (абз. 7 п. 4.1).
З урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що виплата грошової винагороди 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» лише особам, у яких наявне захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), одержаних під час захисту Вітчизни, але за умови подальшого проходження ними військової служби (тобто визнання таких осіб придатними до військової служби), буде дискримінаційним відносно осіб, які отримали інвалідність, пов`язану із захистом Батьківщини та є непридатними до подальшої військової служби.
Отже суд критично оцінює доводи відповідача у листі № 10/29/12-Ж-410-Аз від 27.10.2025 про відмову у виплаті одноразової грошової винагороди у розмірі 1 000 000 грн з тих підстав, що позивач не проходив військову службу на момент включення до наказу про виплату.
Приписами ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях. Збройні Сили України виконують важливі завдання щодо захисту Держави, її суверенітету та територіальної цілісності під час воєнного стану.
Тому, питання соціального захисту військовослужбовців, на переконання суду, на сьогодні є особливо важливими та потребують ефективного судового захисту.
За правилами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, суди, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, повинні з`ясувати, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Враховуючи вище викладене суд вважає визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди, передбаченої абз. 4 п. 4 постанови Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Щодо зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 р. № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану» (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 2025 р. № 942) передбачено виплату винагороди у розмірі 1 млн. гривень.
На виконання Постанови КМУ №153 від 11.02.2025 Міністром оборони України видано 26.09.2025 року Окреме доручення №5601/уд, яким визначено алгоритм дій щодо отримання відповідних документів, які підтверджують право військовослужбовця на отримання грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, та порядок виплати такої винагороди.
В Окремому дорученні зазначено, що виплата винагороди військовослужбовцям проводиться за місце проходження служби, відповідності до вимог пункту 4 Постанови згідно наказів командирів військових частин.
Отже, з урахуванням приписів ч.2 ст. 9 КАС України порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 1-го корпусу Національної гвардії України вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану», з урахуванням вимог Окремого доручення Міністра оборони України від 26.09.2025 №5601/уд.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Положеннями ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч.1). В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).
У відповідності до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Під час розгляду справи судом не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження зазначених обставин.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з урахуванням приписів ч.2 ст. 9 КАС України підлягає задоволенню. 
Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 – задовольнити.
Визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 1-го корпусу Національної гвардії України щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди, передбаченої абз. 4 п. 4 постанови Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 1-го корпусу Національної гвардії України вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану», з урахуванням вимог Окремого доручення Міністра оборони України від 26.09.2025 №5601/уд.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 )

Суддя O.A. Вовченко