Рішення
ІмЕНЕм УкрАїни

справа № 521/3086/26
провадження № 2/521/3912/26
26 березня 2026 року 
Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:
Головуючого судді Михайлюка О.А.,
при секретарі Тарасюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів на утримання дружини, -
ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до  ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів на утримання дружини, посилаючись на те, що вони є батьками неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а 22 серпня 2020 року між ними укладено шлюб.
Позивач вказує, що на теперішній час вони з відповідачем припинили подружні стосунки через непорозуміння з питань подружнього життя, в результаті чого були втрачені почуття любові та поваги, позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що сім`я розпалася остаточно, та відновлена бути не може. 
Також позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною 3 річного віку; судові витрати покласти на відповідача.
Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої просить суд задовольнити позовні вимоги, справу розглянути без її участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав, справу просив розглянути за його відсутності.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
В судовому засіданні встановлено, що 22 серпня 2020 року  ОСОБА_2 та  ОСОБА_4 уклали шлюб, зареєстрований Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №1328. 
Після державної реєстрації шлюбу сторонам присвоєні прізвища: чоловікові –  ОСОБА_5 , дружині –  ОСОБА_1 .
ОСОБА_2 та  ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . 
Судом також встановлено, що подружні стосунки припинені остаточно через непорозуміння з питань подружнього життя, в результаті чого були втрачені почуття любові та поваги. На теперішній час сторони не ведуть спільного господарства.
Подальше сімейне життя подружжя та збереження сім`ї є неможливим та суперечило б інтересам сторін.
Шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. 
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.
Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
За таких обставин, враховуючи, що обов`язок утримання дитини покладається на обох батьків, відповідач є здоровою, працездатною людиною, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, за період починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.
Згідно статті 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Положеннями ст. 91 СК України передбачено право на утримання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Так, відповідно до ч. 2 даної статті жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ними їхньої дитини відповідно до ч.2, 4 ст.84 та ст.86 цього кодексу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. 
Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 .
За таких обставин, враховуючи, що дитина проживає разом з позивачем, відповідач є здоровою, працездатною людиною, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача, як матері дитини, у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною -  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Статтею 133 ЦПК встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пункту 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (постанова від 17 жовтня 2014 року№10) вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат.
Позивачем сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 (двадцять) копійок за подання позовної заяви, що підтверджується квитанцією від 25 лютого 2026 року.
Оскільки позовна вимога про розірвання шлюбу задоволена в повному обсязі, то вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача.
Позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому із відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 (двадцять) копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 15, 112, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 10, 12, 133, 141, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд –
 
Вирішив:
 
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів на утримання дружини – задовольнити.
 
Шлюб, зареєстрований 22 серпня 2020 року між  ОСОБА_2 та  ОСОБА_1 , зареєстрований Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №1328 – розірвати. 
 
Після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище позивачу –  ОСОБА_6 .
 
Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП – НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, за період починаючи з 02 березня 2026 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП – НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) аліменти на її утримання, як матері дитини, у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, а саме з 02 березня 2026 року та до досягнення дитиною -  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП – НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 (двадцять) копійок в рахунок сплаченого судового збору.
Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП – НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) до спеціального фонду державного бюджету судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 (двадцять) копійок.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Михайлюк
26.03.26