Справа № 183/11386/25
№ 2/183/3676/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2026 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участі: секретаря судового засідання Моісєєва К. А., представника позивача-1 ОСОБА_1 , позивача-1 ОСОБА_2 , представника позивача-2 ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до Сіверськодонецької міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про:
- визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 69,60 кв. м, житловою площею 47,4 кв. м;
- визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 69,60 кв. м, житловою площею 47,4 кв. м,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 (надалі – позивач-1) та ОСОБА_4 (надалі – позивач-2) звернулись до суду з цим позовом у порядку підсудності, визначеної Розпорядженням Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22, яким змінено територіальну підсудність судових справ Сєвєродонецького міського суду Луганської області і визначено Самарівському (Новомосковському) міськрайонному суду Дніпропетровської області.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 серпня 1995 року укладений Договір купівлі-продажу між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , зареєстрований в реєстрі за № 5158 у нотаріуса Сєвєродонецького міського районного нотаріального округу Луганської області Сердюк Ніни Іванівни. На момент укладання договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_2 проживала цивільним шлюбом з ОСОБА_4 з 1993 року. Пізніше позивачі одружилися і від шлюбу народився син – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 2001 році подружжя ОСОБА_7 розлучилися, але надалі проживали разом у вищевказаній квартирі. При розлученні позивач-1 змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ». Після розлучення позивачі продовжили спільне проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства за адресою: АДРЕСА_2 . 06 лютого 2021 року ОСОБА_2 вдруге одружилась з ОСОБА_4 .
З 04 травня 2020 року ОСОБА_2 проходила службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді бухгалтера фінансово-економічного відділу. 24 лютого 2022 року під час збройної агресії рф проти України виконувала бойові завдання на пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ). Приблизно о 09 год 30 хв 24 лютого 2022 року відбувся удар авіації противника СУ-25 по ППД н.п. Сєвєродонецьк, внаслідок чого були втрачені техніка та майно. В цей же день, дислокація військової частини НОМЕР_1 була змінена. 27 лютого 2022 року о 20 год 00 хв був обстріл з БМ-21 по ППД н.п. Сєвєродонецьк. Зайнялася пожежа в будинку тимчасового штабу зведеного батальйону в/ч НОМЕР_1 . В робочому кабінеті ОСОБА_2 знаходилися особисті речі та документи, в тому числі і оригінал Договору купівлі-продажу, між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , який зареєстрований в реєстрі № 5158 у нотаріуса Сєвєродонецького міського районного нотаріального округу Луганської області Сердюк Н. І. Будівля ППД була зруйнована, крило де знаходився робочій кабінет ОСОБА_2 зазнав руйнувань, а потім ще там була пожежа. Можливості вивезти майно та документи не було, у зв`язку з тим, що авіаційні нальоти продовжувалися, все було знищено і майно і документи і будівля. 
В зв`язку з активними бойовими діями в м. Сєвєродонецьк, Луганської області позивачі вимушені були виїхати до іншого місця та отримали статус внутрішньо переміщеної особи. В подальшому позивачі дізналися, що внаслідок збройної агресії російської федерації проти України та активних бойових дій на території міста м. Сєвєродонецьк Луганської області, квартира позивачів була пошкоджена, але отримати відповідну компенсацію позивач позбавлений можливості, оскільки у Державному реєстрі прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо зареєстрованого за ними права власності на нерухоме майно.
16 травня 2024 року ОСОБА_2 з метою реєстрації права власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Дніпропетровської області щодо реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з заявою   ОСОБА_2 подано технічний паспорт б/н від 04 грудня 1992 року, виданий Бюро технічної інвентаризації м. Сєвєродонецьку Луганської області, в якому (на титульному листі) є запис про власників ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , підтверджений печаткою Бюро технічної інвентаризації м. Сєвєродонецьк Луганської області та є запис про Договір купівлі-продажу від 16 серпня 1995 року реєстр № 5158 та Домову книгу для прописки громадян, мешкаючи в будинку АДРЕСА_4 , в якій є штамп БТІ з печаткою БТІ та зазначено підстава Договір купівлі-продажу від 16 серпня 1995 року реєстр 5158. Рішенням про зупинення розгляду заяви, від 21 травня 2024 року за №73239542 Державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_9 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Дніпропетровської області під час розгляду заяви від 16 травня 2024 року за реєстраційним номером 61041886 встановив наявні обставини, які є підставою для зупинення розгляду заяви: неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному цим Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року. З метою отримання відомостей державним реєстратором сформовано запит до відповідного бюро технічної інвентаризації.
02 липня 2024 року за № 73917462 Державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_9 Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Дніпропетровської області було винесено Рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій , так як державним реєстратором не отримано відповідь на запит № 01.1-19/657 від 27 травня 2024 року з відповідного бюро технічної інвентаризації.
На запит представника позивача-1 щодо видачі копії або дубліката документа отримано відповідь про те, що документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріусу ОСОБА_10 до Луганського обласного державного нотаріального архіву не передавалось та залишились на тимчасово окупованій території Луганської області за місцем розташування адреси робочого місця приватного нотаріуса ОСОБА_10 
13 вересня 2024 року за № 891 ВС/ЗГ на запит представника позивача-1 № К-914 від 11 вересня 2024 року Сєвєродонецька міська військова адміністрація Сєвєродонецького району повідомила, що інформація щодо об`єктів нерухомого майна по Сєвєродонецькій міський територіальній громаді зберігалась в архіві комунального підприємства Сєвєродонецьке БТІ на паперових носіях. Оскільки архівні документи БТІ на підконтрольну Україні територію вивезені не були, а територія Сєвєродонецької міської територіальної громади на сьогоднішній день є окупованою російською федерацією, БТІ не може виконувати свої функції, в тому числі надавати інформацію на запити державних реєстраторів про наявні в архівних справах зареєстровані права власності до 01 січня 2013 року.
Враховуючи відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення невизнаного права власності на квартиру, позивачі звернулися до суду з цим позовом у порядку, визначеному статтею 392 Цивільного кодексу України. 
Додатково позивачі вказують, що іншими доказами на підтвердження їх права власності є реєстрація їх місця проживання в квартирі, оплата ними комунальних послуг, квитанція про оплату внесків за серпень 2020, на рахунок ОСББ «Фенікс-26», статут ОСББ «Фенікс-26», де позивач-1 зазначена керівником.
Постановленою суддею ухвалою від 07 листопада 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Від позивачів витребувано для огляду в судовому засіданні оригінали або нотаріально посвідчені копії доказів, доданих у копіях до позову у виді технічного паспорту на квартиру та оригіналу домової книги. 
Постановленою судом ухвалою від 11 лютого 2026 року задоволено клопотання представника позивача-1 про допит свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_6 . Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 
В судовому засіданні 11 лютого 2026 року оглянуто оригінал технічного паспорту на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , оригінал домової книги на квартиру. 
Постановленою судом ухвалою від 27 березня 2026 року судове засідання у справі призначено проводити в режимі відеоконференції з Соборним районним судом міста Дніпра для допиту свідка ОСОБА_15 .
В судовому засіданні 30 березня 2026 року допитано свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_12 .
Представник позивача-1 у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Позивач-1 підтримала представника.
Представник позивача-2 в судовому засіданні позов та його обґрунтування підтримала. Просила задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Відзив на позов не надав. Подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника. В клопотанні просив вирішити справу на розсуд суду.
Суд, дослідивши доводи позовної заяви, перевіривши їх наданими доказами, оглянувши оригінали доказів, запитаних судом, заслухавши покази свідків, висновує таке.
З копії паспорту громадянки України ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 вбачається реєстрація місця проживання позивача-1 з 20 лютого 1996 року по 03 лютого 2009 року та з 06 квітня 2010 року за адресою: АДРЕСА_2 /а.с.16-17/.
З копії паспорту громадянина України ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 вбачається реєстрація місця проживання позивача-2 з 29 серпня 1995 року за адресою: АДРЕСА_2 /а.с.23-25/.
Відомості про реєстрацію місця проживання позивачів підтверджуються наданими копією витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 13 грудня 2024 року /а.с.46/, довідкою про склад сім`ї /а.с.77/.
Згідно з наданими суду копіями Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00054028185 від 07 жовтня 2025 року, свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 06 лютого 2021 року, вбачається, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 06 лютого 2021 року зареєстровано шлюб. Місце проживання позивачів вказане: АДРЕСА_2 . З повного витягу та копій паспортів позивачів також убачається реєстрація між сторонами шлюбу 21 серпня 1996 року, розірвання шлюбу 27 грудня 2021 року. 
Також з копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 18 березня 2010 року вбачається народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_4 та ОСОБА_17 сина – ОСОБА_6 /а.с.67/.
Надані в справу копії квитанцій про оплату за комунальні послуги, список заборгованості з квартплати на 01 лютого 2017 року по ОСББ «Фенікс-26» щодо квартири за адресою: АДРЕСА_2 , свідчать про сплату ОСОБА_4 у період 2019-2020 років комунальних платежів щодо майна за вказаною адресою /а.с.74, 75, 76/.
Також, з копій статуту ОСББ «Фенікс-26» /а.с.56-66/, витягу з ЄДРПОУ /а.с.54-55/, протоколу зборів правління ОСББ «Фенікс-26» /а.с.73/ вбачається, що ОСОБА_2 є керівником ОСББ «Фенікс-26», місцезнаходженням якого є: Луганська область, м. Сіверськодонецьк, вул. Партизанська, 26, та метою створення якого є забезпечення і захист прав співвласників вказаного будинку.
В судовому засіданні 30 березня 2026 року оглянуто оригінали документів – домової книги для прописки громадян за адресою: АДРЕСА_4 , з відтисками штампу та печатки Бюро технічної інвентаризації м. Сєвєродонецька, копію якої долучено до матеріалів справи /а.с.33-40/. У вказаній домовій книзі наявні реєстраційні написи у виді штампів фіолетового та відмітки про реєстрацію права власності Бюро технічної інвентаризації м. Сєвєродонецька синього кольорів з підписами посадових осіб ручкою синього кольору, відтисками печаток БТІ про: набуття 02 лютого 1993 року права власності на квартиру 6 ОСОБА_18 на підставі договору купівлі-продажу; набуття 30 червня 1994 року права власності на квартиру АДРЕСА_5 ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу; набуття 28 серпня 1995 року права власності на квартиру АДРЕСА_5 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 16 серпня 1995 року реєстр № 5158. При цьому, домова книга містить відмітку про скріплення аркушів печаткою та підписом посадової особи ОВС, відмітки про зняття з реєстрації та про реєстрацію, в тому числі ОСОБА_2 за 1996 та 2010 роки, ОСОБА_4 у 1995 році, ОСОБА_6 у 2010 році.
Згідно з технічним паспортом, копію якого долучено до позову /а.с.29-32/ та оригінал якого оглянуто в судовому засіданні, складеним 04 грудня 1992 року, квартира АДРЕСА_1 , знаходиться на 2-му поверсі 3-поверхового будинку та складається з 3-х кімнат жилою площею 47,4 кв. м, загальною площею 69,6 кв. м. Оригінал технічного паспорту містить відмітки про перехід права власності від ОСОБА_18 до ОСОБА_5 , від ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі-продажу від 16 серпня 1995 року реєстр. № 5158. Відмітки засвідчені підписами та печатками начальника БТІ.
Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 446692393, станом на 07 жовтня 2025 року, відомості щодо права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні; у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні; у Єдиному державному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майни відомості відсутні; у Державному реєстрі іпотек відомості відсутні /а.с.53/
В судовому засіданні проведено допит свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , які, кожен окремо, показали, що проживали в АДРЕСА_4 . У вказаному будинку у квартирі на другому поверсі проживали позивачі та були її власниками. Свідок ОСОБА_19 показала, що після 2014 року навідуючи батька від нього дізналася, що позивач-1 була керівником ОСББ, що обслуговував будинок. Свідок ОСОБА_12 показала, що позивачі купили квартиру в будинку приблизно у 1995-1996 роках, позивач-1 брала активну участь у забезпечення побуту в будинку, була головою ОСББ.
Позивачі вказують про втрату правовстановлюючого документу на майно – договору купівлі-продажу квартири від 28 серпня 1995 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5158 шляхом його фізичного знищення при обстрілі міста Сєвєродонецьк у 2022 році, на підтвердження чого надають витяг з журналу бойових дій 53 ОМБР № 4145 від 13 червня 2020 року /а.с.71/, витяг з журналу бойових дій в/ч НОМЕР_1 № 3647 дск від 27 лютого 2022 року /а.с.72/ та зазначають про неможливість відновлення, отримання дубліката правовстановлюючого документа.
Так, суду надано докази, що 16 травня 2024 року ОСОБА_2 звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської місткої ради Дніпропетровської області, щодо реєстрації права власності на нерухоме майно – квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Рішенням про зупинення розгляду заяви від 21 травня 2024 року за № 73239542 Державним реєстратором прав на нерухоме майно під час розгляду заяви від 16 травня 2024 року за реєстраційним номером 61041886 встановлено наявні обставини, які є підставою для зупинення розгляду заяви: неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному цим Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року, а саме: Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які надуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. Отже, державним реєстратором сформовано запит до відповідного бюро технічної інвентаризації /а.с.41/.
27 травня 2024 року за № 657 Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері державної реєстрації відділ реєстрації майнових прав Дніпровської міської ради направлено запит до Бюро технічної інвентаризації /а.с.42/.
02 липня 2024 року за № 73917462 Державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_9 . Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Дніпропетровської області прийняте Рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій. Рішення обґрунтоване тим, що після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, а саме: державним реєстратором не отримано відповідь на запит № 01.1-19/657 від 27 травня 2024 року з відповідного бюро технічної інвентаризації /а.с.43/.
13 вересня 2024 року за № 891 ВС/ЗГ на запит № К-914 від 11 вересня 2024 року Сєвєродонецька міська військова адміністрація Сєвєродонецького району повідомила, що інформація щодо об`єктів нерухомого майна по Сєвєродонецькій міський територіальній громаді зберігалась в архіві комунального підприємства Сєвєродонецьке БТІ на паперових носіях. Оскільки архівні документи БТІ на підконтрольну Україні територію вивезені не були, а територія Сєвєродонецької міської територіальної громади на сьогоднішній день є окупованою російською федерацією, БТІ не може виконувати свої функції, в тому числі надавати інформацію на запити державних реєстраторів про наявні в архівних справах зареєстровані права власності до 01 січня 2013 року /а.с.44/.
Також матеріали справи містять запити представника позивача від 15 листопада 2024 року /а.с.47, 50/ з доказами направлення /а.с.48, 51/, та відповіді відповідних органів № 178-ЦНАП від 13 грудня 2024 року /а.с.45/, № 51233/54735-26-24/15.1 від 27 листопада 2024 року /а.с.49/, № 384/01-16 від 22 листопада 2024 року /а.с.52/, якими підтверджені доводи позивачів про неможливість відновлення оригіналу правовстановлюючого документа шляхом видачі оригіналу, належним чином засвідченої копії через залишення екземплярів документу у нотаріуса та у БТІ на тимчасово окупованій території, відсутності доступу до примірників, відсутності електронної копії.
Постановою Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19 вересня 2024 року № 3984-IX перейменовано: Сєвєродонецький район на Сіверськодонецький район; місто Сєвєродонецьк Сєвєродонецького району на місто Сіверськодонецьк.
Таким чином, матеріали справи свідчать про наявність спору, пов`язаного з втратою позивачами правовстановлюючих документів через бойові дії та тимчасову окупацію території України, невизнання державою факту належності позивачам майна на праві власності через відсутність правовстановлюючих документів та відсутність запису про право власності в Державному реєстрі права власності.
Вирішуючи позов, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. 
За ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як установлено вимогами ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачем у позові про визнання права власності є особа, яка вже є власником. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.
Відповідно до п. 1.2 глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі, споруди, земельну ділянку, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним таких документів або їх дублікатів: нотаріально посвідченим договором купівлі-продаж; пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, дарування, міни, спадковим договором свідоцтвом про придбання арештованого нерухомого майна з публічних торгів (аукціонів); свідоцтвом про придбання заставленого майна на аукціоні (публічних торгах); свідоцтвом про право власності; державним актом на право власності на земельну ділянку; свідоцтвом про право на спадщину; свідоцтвом про право власності на частку в спільному майн подружжя; договором про поділ спадкового майна; договором про припинення права ні утримання за умови набуття права на нерухоме майно; договором про припинення права н; аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно; договором про виділення частки в натурі (поділ); іпотечним договором, договором про задоволення вимог іпотекодержателя, якщо умовами таких договорів передбачено передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки; рішенням суду; договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним відповідно до вимог законодавства, тощо.
Позивачі втратили документ, який засвідчує їх право власності (договір купівлі-продажу). При цьому, отримання дубліката позивачами є неможливим, що підтверджується відповідями державних органів. Також є неможливим отримання копій документів, засвідчених належними органами через знаходження примірників правовстановлюючого документа на тимчасово окупованій території.
Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14 зазначив, що за правилами статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1622цс15 вказується, що відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, утому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.
Позивачами право власності набуте у 1995 році. Надана позивачами домова книга містить відмітку про реєстрацію права, проведену та посвідчену органом, що здійснював реєстрацію права власності на 1995 рік – Сєвєродонецьке БТІ з відповідними відмітками про реєстрацію переходу права власності в ній, свідчить про дотримання законодавства, що діяло на момент реєстрації квартири. Також, відомості у вказаному документі підтверджуються реєстрацією проживання позивачів у квартирі.
Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд висновує про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачами доведено їх право власності на спірну квартиру, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно такі відомості відсутні, отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивачів на спірну квартиру у БТІ з тимчасово окупованої території (м. Сєвєродонецьк Луганської області), від нотаріуса, яким здійснено реєстрацію переходу права власності на теперішній час неможливо, позивачі не можуть розпоряджатися своїм майном, що порушує їх права власності, у зв`язку з чим, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 223, 263-265 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
позов ОСОБА_2 , ОСОБА_4 – задовольнити повністю. 
Визнати за ОСОБА_2 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 69,6 кв. м, житловою площею 47,4 кв.м.
Визнати за ОСОБА_4 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 69,6 кв. м, житловою площею 47,4 кв.м.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення
Повне рішення суду складене та підписане 13 квітня 2026 року.

Учасники справи:
позивач-1 – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_6 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; фактична адреса проживання: АДРЕСА_6 ;
позивач-2 – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_7 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; фактична адреса проживання: АДРЕСА_6 ;
відповідач – Сіверськодонецька міська військова адміністрація Сіверськодонецького району Луганської області, код в ЄДРПОУ 44083662; місцезнаходження за адресою: Луганська обл., м. Сіверськодонецьк, б-р Незалежності України, буд. 32.

Суддя         Д. О. Парфьонов