ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року 
м. Київ

cправа № 922/3532/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бенедисюка І. М. (головуючого), Власова Ю. Л., Малашенкової Т. М.,
за участю секретаря судового засідання Росущан К. О.,

представників учасників справи:

позивача - Колесніков А. А. (самопредставництво),
відповідача - Дикань О. М. (самопредставництво),
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - не з`явилися,

розглянув у відкритому судовому засіданні 
касаційну скаргу Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2025
за позовом Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області
до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України
про визнання недійсним рішення, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Спеціалізоване комунальне підприємство "Ритуальна служба" Краматорської міської ради.

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Краматорська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області (далі - позивач, Адміністрація) звернулася до суду з позовом до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - відповідач, відділення АМК), в якому просила суд визнати недійсним рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.08.2024 № 70/150-р/к, у справі № 3/03-24-23 (рішення відділення АМК від 14.08.2024 № 70/150-р/к).

1.2. Позовні вимоги мотивовано тим, що рішення від 14.08.2024 №70/150-р/к є неправомірним, оскільки ґрунтується на зроблених відповідачем припущеннях, а не беззаперечно встановлених фактах, відтак неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Справа розглядалася господарськими судами неодноразово.

2.2. Рішенням Господарського суду Харківської області від 05.12.2024 (суддя Погорелова О.В.), залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 (колегія суддів: Радіонова О.О., Мартюхіна Н.О., Медуниця О. Є.) у справі № 922/3532/24 позов задоволено. Визнано недійсним рішення від 14.08.2024 № 70/150-р/к у справі 3/03-24-23; стягнуто з відділення АМК на користь Адміністрації 3 028,00 грн судового збору.

2.3. Постановою Верховного Суду від 01.07.2025 касаційне провадження за касаційною скаргою відділення АМК на рішення Господарського суду Харківської області від 05.12.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 у справі № 922/3532/24 з підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрито. Касаційну скаргу відділення АМК на рішення Господарського суду Харківської області від 05.12.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 у справі № 922/3532/24 в частині підстави, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, задоволено частково. Рішення Господарського суду Харківської області від 05.12.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 у справі № 922/3532/24 скасовано. Справу передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

2.4. За результатами нового розгляду Господарський суд Харківської області рішенням від 15.10.2025 (суддя Пономаренко Т. О.) у задоволенні позову Адміністрації відмовлено.

2.5. Східний апеляційний господарський суд постановою від 03.12.2025 (колегія суддів: Плахов О.В., Тихий П.В., Шутенко І.А.) рішення Господарського суду Харківської області від 15.10.2025 у справі № 922/3532/24 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено повністю. Визнано недійсним рішення відділення АМК від 14.08.2024 № 70/150-р/к у справі 3/03-24-23. Стягнуто з відділення АМК на користь Адміністрації судовий збір за подання позовної заяви в сумі 3 028,00 грн та судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3 633,60 грн.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. У касаційній скарзі відділення АМК з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2025, а рішення Господарського суду Харківської області від 15.10.2025 залишити в силі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. Касаційна скарга подана на підставі пунктів 1, 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

4.2. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування:
- статей 2 та 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції" в частині тієї обставини, що норми конкуренційного законодавства розповсюджуються, зокрема, на органи державної влади, до яких відносяться такі тимчасові державні органи, як військові адміністрації, які діють на період воєнного стану, для забезпечення дії Конституції та законів України, зокрема з питань транспортування
тіла померлої особи до бюро судово-медичної/патологоанатомічної експертизи;
- статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" щодо встановлення підстав скасування рішень територіальних органів Антимонопольного комітету України, зокрема в частині, якщо виявлені порушення не призвели до неправильного прийняття рішення;
- пункту 3 частини п`ятої статті 8 та статті 9 Закону України "Про поховання та похоронну справу", а саме, щодо обставин та підстав створення ритуальної служби та відсутності в останньої виключного права на транспортування тіла померлої особи до бюро судово-медичної/патологоанатомічної експертизи;
- частини першої статті 15, пункту 3 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" щодо підстав притягнення військової адміністрації до відповідальності, як органу державної влади за вчинення дій, які можуть призвести до усунення конкуренції на суміжному ринку ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг;
- статей 9, 10, 12 Закону України "Про поховання та похоронну справу" та пункту 8 Типового положення про ритуальну службу в Україні, затвердженого Наказом державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 19.11.2003 № 193 в частині спроби перекваліфікації судом підстав відкриття органами АМК справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а саме з "послуг транспортування тіла померлого до моргу і впливу надання суб`єкту господарювання виключного права на надання такої послуги на суміжний ринок ритуальних послуг" на "укладення між юридичними особами та Підприємством, як регулятором, договорів про надання ритуальних послуг";
- пункту 15 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" в частині надання суб`єктами господарювання органам Комітету достовірної інформації про свою діяльність;
- статті 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у частині визначення фактичних даних, а саме, письмових доказів, які можуть бути використані органами Антимонопольного комітету України під час розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції стосовно визнання дій військових адміністрацій порушенням у вигляді антиконкурентних дій органів влади, які можуть призвести до усунення конкуренції на ринку ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг;
- статей 17, 22 та 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" щодо належності доказів вчинення органами влади порушення законодавства про захист економічної конкуренції;
- статей 3 та 14 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" щодо виключних повноважень органів АМК;
- статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та статті 901 ЦК України щодо визначення певної діяльності суб`єкта господарювання товаром (послугою);
- Закону України "Про поховання та похоронну справу" та Наказу Держжитлокомунгоспу України від 19.11.2003 № 193, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.09.2004 за № 1111/9710 щодо укладання договорів зі споживачами послуги з перевезення тіла померлого до моргу та переліку обов`язкових послуг, які мають надаватися таким споживачам на конкурентній основі на ринку ритуальних послуг;
- Закону України "Про поховання та похоронну справу", Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 № 6, Наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.06.2006 № 208 щодо виключного надання суб`єкту господарювання права на транспортування тіл померлих з місця смерті до бюро судово-медичної/патологоанатомічної експертизи, хоча таке право за законом мають і інші особи.

4.3. Обґрунтовуючи підставу для відкриття касаційного провадження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник посилається на: 
1) застосування правової позиції, яка не підлягала застосуванню до цих правовідносин та викладена у постановах Верховного Суду у справах: № 233/2021/19, № 233/2021/19№ 904/4598/20, № 910/6507/19, № 910/17929/19, № 908/540/19, № 910/23375/17, як таких, що є подібними до справи № 922/3532/24 (що стосується пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України та пункту 5 частини першої статті 296 ГПК);
2) не врахування правової позиції викладеної у:
- постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 910/22858/17 щодо обов`язковості висновків Верховного Суду незалежно від завершеності розгляду справи (що стосується частини третьої статті 317 ГПК України та частини четвертої статті 236 ГПК України);
- у постанові Верховного Суду від 01.07.2025 у справі № 922/3532/24 щодо предмету доказування та необов`язковості настання негативних наслідків для конкуренції (що стосується статей 73 - 80, 86 ГПК України, частини першої статті 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції», пункту 3 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», статті 41 Закону України «Про захист економічної конкуренції»);
- у постановах Верховного Суду від 01.07.2025 у справі № 922/3532/24, від 21.09.2021 у справі № 904/5842/20, від 02.06.2022 у справі № 910/267/20 щодо тих обставин, що сама по собі відповідність дій суб`єктів господарювання цивільному, господарському законодавству не може автоматично свідчити про дотримання ними норм та вимог антимонопольного законодавства;
- у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 та Верховного Суду від 01.07.2025 у справі № 922/3532/24 щодо тлумачення поняття «подібні правовідносини» (що стосується пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України та пункту 5 частини першої статті 296 ГПК).

4.4. Скаржник також звертає увагу Суду на помилковість висновків суду апеляційної інстанції з підстав врахування справи за адміністративним позовом (№ 200/630/23), адже в справі № 200/630/23 жодним чином не йдеться про відповідність розпорядження № 33 вимогам законодавства про захист економічної конкуренції. Крім того, відділення АМК у справі № 200/630/23 не набуло статусу сторони судового процесу і не надавало свої міркування чи заперечення, а суди під час розгляду справи не перевіряли дії відділення АМК на відповідність нормам законодавства про захист економічної конкуренції. Таким чином, посилання суду на матеріали справи № 200/630/23 (визнання протиправним та нечинним розпорядження № 33) є некоректним і не могло застосовуватися, як джерело права.

5. Доводи інших учасників справи 

5.1. У відзиві на касаційну скаргу Адміністрація просить Суд відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити судове рішення апеляційної інстанції без змін, посилаючись, зокрема, на дотримання судами норм матеріального та процесуального права.

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6.1. Судами попередніх інстанцій встановлено, що начальником Адміністрації 10.09.2022 прийнято розпорядження "Про встановлення порядку огляду трупа працівниками закладів охорони здоров`я Краматорської територіальної громади" № 33, відповідно до якого передбачено:

1. Визначити місцем огляду трупів приміщення патологоанатомічного відділення Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня № 3" Краматорської міської ради. Огляд трупів проводити співробітниками патологоанатомічного відділення Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня № 3".

2. При наявності ознак насильницької смерті трупи передавати на проведення судово- медичної експертизи.

3. При відсутності ознак насильницької смерті, що встановлюється після огляду трупа, за наявності можливості видачі лікарської довідки про смерть, лікарям Комунального неприбуткового підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1" Краматорської міської ради видавати відповідну довідку.

4. При відсутності можливості видачі лікарської довідки про смерть лікарям Комунального неприбуткового підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" для встановлення причини смерті проводити патологоанатомічний розтин та видавати відповідне лікарське свідоцтво про смерть.

5. Транспортування трупів до місця огляду трупів патологоанатомічного відділення Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня № 3", здійснювати виключно транспортом та співробітниками Спеціалізованого комунального підприємства "Ритуальна служба" Краматорської міської ради на підставі наявності довідки про огляд трупа співробітниками національної поліції або направлення на патологоанатомічний розчин.

6. Патологоанатомічному відділенню Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня № 3" приймати тіла померлих виключно від Спеціалізованого комунального підприємства "Ритуальна служба" Краматорської міської ради на підставі наявних відповідних документів від співробітників національної поліції довідки, направлення на судово-медичну експертизу, протоколу, тощо.

7. Контроль за виконанням даного розпорядження покласти на відділ охорони здоров`я Краматорської міської ради.

6.2. За результатами розгляду справи № 3/03-24-23 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції відділенням АМК 14.08.2024 прийнято рішення № 70/150-р/к, яким постановлено: 

- визнати дії Адміністрації, які полягають у прийнятті розпорядження від 10.09.2022 № 33 "Про встановлення порядку огляду трупа працівниками закладів охорони здоров`я Краматорської територіальної громади", яким передбачено транспортування тіл померлих з місця смерті до Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня № 3" Краматорської міської ради виключно Спеціалізованим комунальним підприємством "Ритуальна служба" Краматорської міської ради (далі - Ритуальна служба), порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим частиною першою статті 15, пунктом 3 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон № 2210-III), у вигляді антиконкурентних дій органів влади, які можуть призвести до усунення конкуренції на ринку ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, в територіальних межах міста Краматорськ Донецької області; 

- зобов`язано Адміністрацію припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, наведене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, про що у 3-місячний строк з дня отримання рішення повідомити відділення АМК з наданням копій підтверджуючих документів.

6.3. З пункту 1 рішення відділення АМК від 14.08.2024 №70/150-р/к вбачається, що до відділення АМК надійшли заяви про порушення законодавства про захист економічної конкуренції фізичних осіб Тетяни Деменок, Олександра Верещагіна, колективна заява ФОП Савєльєвої Н.А., ФОП Мартинова С.В.

6.4. Судами встановлено, що відділення АМК обґрунтовує власний висновок тим, що Адміністрація прийняла розпорядження, яким передбачено виключне право Ритуальної служби на транспортування тіл померлих з місця смерті до Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня № 3" Краматорської міської ради (далі - КНП "Міська лікарня № 3" КМР), що, у свою чергу, може призвести до усунення конкуренції на ринку ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, в територіальних межах міста Краматорськ Донецької області.

6.5. Таким чином, дії Адміністрації, які полягають у прийнятті розпорядження, яким передбачено транспортування тіл померлих з місця смерті до КНП "Міська лікарня № 3" КМР виключно Ритуальною службою, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим частиною першою статті 15, пунктом 3 статті 50 Закону № 2210-III, у вигляді антиконкурентних дій органів влади, які можуть призвести до усунення конкуренції на ринку ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, в територіальних межах міста Краматорськ Донецької області.

6.6. Указом Президента України від 04.07.2022 № 469/2022 утворено Адміністрацію, як тимчасовий державний орган на період дії воєнного стану. 

6.7. На підставі постанови Верховної Ради України від 30.08.2022 № 2542-IX начальник Адміністрації Олександр Васильович Гончаренко на період дії воєнного стану та протягом 30 днів з моменту його скасування чи припинення здійснює повноваження Краматорської міської ради, її виконавчого комітету та Краматорського міського голови.

6.8. Суди попередніх інстанцій зазначили про те, що Ритуальна служба створена органом місцевого самоврядування Краматорською міською радою відповідно до статті 9 Закону України "Про поховання та похоронну справу". Основною діяльністю підприємства є здійснення організації поховання померлих і надання ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 19.11.2003 № 193 та ритуальних послуг, не передбачених цим переліком, реалізація та виготовлення предметів ритуальної належності, утримання та ремонт кладовищ, транспортування тіл померлих до моргу.

6.9. Судами зазначено, що з пояснень Ритуальної служби вбачається, що Виконавчий комітет Краматорської міської ради виніс рішення від 05.06.2013 № 352 "Про затвердження Порядку транспортування та доставки померлих у морги лікарень, а також трупів з місць пригод та одиноких громадян у морг судово-медичної експертизи". Відповідно до пункту 1 цього Порядку, перевезення померлих здійснювалося цілодобово спецтранспортом Ритуальної служби. 06.03.2019 Виконавчий комітет Краматорської міської ради своїм рішенням № 196 вніс зміни до вищезазначеного Порядку, але його суть залишилася незмінною відповідно до пункту 1 Порядку, транспортування померлих здійснювалося цілодобово виключно спецтранспортом Ритуальної служби.

6.10. Зазначені рішення Виконавчого комітету Краматорської міської ради не оскаржувалися, як зазначає третя особа. Крім того, усі приватні підприємці, які були з ним згодні та укладали договори з ритуальною службою про надання ритуальних послуг, в яких обов`язково включався пункт 1.4. відповідно до якого, Виконавець не має права здійснювати транспортування тіл (трупів) померлих в морги лікарень або на судово-медичну експертизу. Таке транспортування здійснюється виключно транспортом Ритуальної служби.
6.11. Також згідно з інформацією, наданою Ритуальною службою листом №01/7-03, протягом 2022 року ФОП Дмитртієв Д.О., ФОП Лазуренко В.П. та ФОП Мартинов С.В. здійснювали діяльність на ринку ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, на підставі договорів про надання ритуальних послуг, укладених Ритуальною службою, а ФОП Лаврент`єва В.В., ФОП Шевела В.М. та ФОП Савельєва Н.А. надавали такі послуги без укладання договорів.
6.12. Місцевий господарський суд зазначив, що відповідно до інформації, наданої Адміністрацією листом від 29.01.2024 №01-29/2020, протягом 2023 року в межах міста Краматорська послуги, передбачені Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, окрім Ритуальної служби, надавалися ФОП Дмиртієвим Д.О. та ФОП Савельєвою Н.А.
6.13. Як вбачається з пунктів 68-72 рішення відділення АМК від 14.08.2024 №70/150-р/к, у справі 3/03-24-23, аналіз інформації щодо обсягів надання ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, наданої Ритуальною службою листом від 04.01.2023 №01/7-03, показав, що з 01.01.2022 по 01.09.2022 частка Спеціалізованого комунального підприємства "Ритуальна служба" на ринку ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, складала близько 22%, а з 01.09.2022, тобто з моменту прийняття Розпорядження, по 01.12.2022 частка Спеціалізованого комунального підприємства "Ритуальна служба" на зазначеному ринку зросла до 85%.
6.14. Аналіз зміни часток суб`єктів господарювання на ринку ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, в територіальних межах міста Краматорськ Донецької області протягом періоду 2022 року наведений в таблиці №1 рішення.
6.15. Отже, після прийняття Адміністрацією розпорядження "Про встановлення порядку огляду трупа працівниками закладів охорони здоров`я Краматорської територіальної громади" від 10.09.2022 № 33 частка на ринку ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, в територіальних межах міста Краматорськ Донецької області у Спеціалізованого комунального підприємства "Ритуальна служба" з 22% збільшилась до 85%, при цьому, обсяги надання зазначених послуг у інших суб`єктів господарювання значно зменшились.
6.16. Протягом 2023 року - січня-липня 2024 року, в період дії вказаного розпорядження, ситуація на ринку ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, в територіальних межах міста Краматорськ Донецької області суттєво не змінилась.
6.17. Отже, прийняття Адміністрацією розпорядження "Про встановлення порядку огляду трупа працівниками закладів охорони здоров`я Краматорської територіальної громади" від 10.09.2022 №33 стосовно надання Спеціалізованим комунальним підприємством "Ритуальна служба" виключних повноважень щодо транспортування тіл померлих з місця смерті до бюро судово-медичних експертиз та патологоанатомічних установ призвело до зміни структури ринку ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, в територіальних межах міста Краматорськ Донецької області. При цьому, Спеціалізоване комунальне підприємство "Ритуальна служба" набуло ринкової влади не за рахунок власних досягнень, а внаслідок прийняття Адміністрацією вказаного розпорядження.
7. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

7.1. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

7.2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

8.1. Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частини третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

8.2. Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

8.3. Касаційне провадження у справі відкрито, зокрема, на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, за змістом якого підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

8.4. При цьому самим скаржником у касаційній скарзі з огляду на принцип диспозитивності визначаються підстава, вимоги та межі касаційного оскарження, а тому тягар доказування наявності підстав для касаційного оскарження, передбачених, зокрема, пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України (що визначено самим скаржником), покладається на скаржника.

8.5. Отже, відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; (2) спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

8.6. Верховний Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.03.2024 у справі №191/4364/21, ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2024 у справі №902/1076/24, від 09.08.2024 у справі №127/22428/21, постанов Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11.11.2020 у справі №753/11009/19, від 27.07.2021 у справі № 585/2836/16-ц, в яких означено, що висновок (правова позиція) - це виклад тлумачення певної норми права (або ряду норм), здійснене Верховним Судом (Верховним Судом України) під час розгляду конкретної справи, обов`язкове для суду та інших суб`єктів правозастосування під час розгляду та вирішення інших справ у разі існування близьких за змістом або аналогічних обставин спору.

8.7. При цьому наявності самих лише висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у певній справі не достатньо, обов`язковою умовою для касаційного перегляду судового рішення є незастосування правових висновків, які мали бути застосовані у подібних правовідносинах у справі, в якій Верховних Суд зробив висновки щодо застосування норми права, з правовідносинами у справі, яка переглядається.

8.8. Що ж до визначення подібних правовідносин за пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, то в силу приписів статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд звертається до пунктів 25, 26, 32 правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19.

8.9. Скаржник, оскаржуючи постанову суду апеляційної інстанції, з посиланням, зокрема, на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України вказує на постанови Верховного Суду, що означені у розділі 4 цієї постанови. 

8.10. У справі, що розглядається, Адміністрація просила суд визнати недійсним рішення відділення АМК від 14.08.2024 № 70/150-р/к у справі 3/03-24-23, яким дії Адміністрації, що полягають у прийнятті розпорядження від 10.09.2022 №33 "Про встановлення порядку огляду трупа працівниками закладів охорони здоров`я Краматорської територіальної громади", яким передбачено транспортування тіл померлих з місця смерті до Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня № 3" Краматорської міської ради виключно Спеціалізованим комунальним підприємством "Ритуальна служба", визнано порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим частиною першою статті 15, пунктом 3 статті 50 Закону № 2210-III, у вигляді антиконкурентних дій органів влади, які можуть призвести до усунення конкуренції на ринку ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, в територіальних межах міста Краматорськ Донецької області. 

8.11. Отже, за встановлених судами попередніх інстанцій обставин, причиною виникнення спору в цій справі стало питання щодо дій Адміністрації, які полягали у прийнятті розпорядження від 10.09.2022 № 33, що можуть призвести до усунення конкуренції на ринку ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, в територіальних межах міста Краматорськ Донецької області.

8.12. Так, Верховний Суд у цій справі постановою від 01.07.2025, скасовуючи судові рішення попередніх інстанцій і передаючи справу на новий розгляд, зауважив про те, що предмет доказування у цій справі обмежений виключно з`ясуванням обставин того, чи доведено рішенням відділення АМК порушення Адміністрацією частини першої статті 15, пункту 3 статті 50 Закону № 2210-III.

8.13. Верховний Суд, переглядаючи рішення першої та апеляційної інстанцій зазначив, що суди попередніх інстанцій, скасовуючи рішення відділення АМК, зосередились на правовій природі виданого Адміністрацією розпорядження, проте залишили поза увагою те, яким чином таке розпорядження вплинуло на конкуренцію у регіоні, щодо реалізації послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг (зокрема через те, що Ритуальна служба перша прибувала на місце смерті та пропонувала надати свої ритуальні послуги).

8.14. Крім того, Верховний Суд зауважив про те, що судами не враховано те, що сама по собі відповідність дій суб`єктів господарювання цивільному, господарському законодавству не може автоматично свідчити про дотримання ними норм та вимог антимонопольного законодавства (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду зі справ № 904/5842/20, № 910/267/20 на неврахування яких зауважує скаржник). 

8.15. За результатами нового розгляду, рішенням Господарського суду Харківської області від 15.10.2025 у справі № 922/3532/24 в задоволенні позову відмовлено, з тих підстав, що прийняття Адміністрацією розпорядження "Про встановлення порядку огляду трупа працівниками закладів охорони здоров`я Краматорської територіальної громади" від 10.09.2022 №33 щодо надання Ритуальній службі виключних повноважень щодо транспортування тіл померлих з місця смерті до бюро судово-медичних експертиз та патологоанатомічних установ призвело до зміни структури ринку ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, в територіальних межах міста Краматорськ Донецької області. При цьому, Ритуальна служба набула ринкової влади не за рахунок власних досягнень, а внаслідок прийняття Адміністрацією вказаного розпорядження.

8.16. Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що внаслідок отримання виключного права на здійснення транспортування тіл померлих з місця смерті до бюро судово-медичних експертиз та патологоанатомічних установ Ритуальна служба отримала можливість відразу після прибуття на місце смерті укладати з особами, що зобов`язалися поховати померлого, договір-замовлення на організацію та проведення поховання померлого, надання ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг та реалізації предметів ритуальної належності.

8.17. Таким чином, дії Адміністрації, що полягають у прийнятті розпорядження "Про встановлення порядку огляду трупа працівниками закладів охорони здоров`я Краматорської територіальної громади" від 10.09.2022 №33, яким передбачено транспортування тіл померлих з місця смерті до патологоанатомічного відділення Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня №3" КМР виключно Спеціалізованим комунальним підприємством "Ритуальна служба", можуть призвести до усунення конкуренції на ринку ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, в територіальних межах міста Краматорськ Донецької області.

8.18. Місцевий господарський суд, враховуючи вказівки, що містяться у постанові Верховного Суду від 01.07.2025, дійшов висновку про те, що, хоча транспортування тіл померлих з місця смерті до бюро судово-медичних експертиз та патологоанатомічних установ не входить до складу Необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, як зазначалося у пункті 46 розділу 4 оскаржуваного рішення, проте вказані обставини впливають на такий ринок, оскільки є його невід`ємною частиною.

8.19. Скасовуючи рішення місцевого господарського суду та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний господарський суд зазначив, зокрема, про те, що доставка трупа до місця огляду чи проведення судово-медичної експертизи не є ритуальною послугою, отже норма розпорядження з визначення певного суб`єкта реалізації дії не нівелює можливість конкуренції в сфері ритуальних послуг та не обмежує право вільного обрання виконавця таких послуг.

8.20. Апеляційний господарський суд, посилаючись на частину четверту статті 75 ГПК України, звернув увагу на те, що в провадженні Донецького окружного адміністративного суду перебувала справа №200/630/23 за позовом Шевченка В.С. в інтересах ОСОБА_1 до Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, треті особи: Комунальна медична установа "Міська лікарня № 3", Спеціалізоване комунальне підприємство "Ритуальна служба" Краматорської міської ради, Міністерство охорони здоров`я України, Національне агентство з питань запобігання корупції, Національна поліція України, Офіс Генерального прокурора про визнання протиправним та нечинним розпорядження начальника Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області "Про встановлення порядку огляду трупа працівниками закладів охорони здоров`я Краматорської територіальної громади" від 10.09.2022 №33.

8.21. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27.06.2023 у справі №200/630/23 позов задоволено; визнано протиправним та нечинним розпорядження начальника Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області "Про встановлення порядку огляду трупа працівниками закладів охорони здоров`я Краматорської територіальної громади" від 10.09.2022 №33.

8.22. Натомість, 22.11.2023 Першим апеляційним адміністративним судом у справі №200/630/23 ухвалено постанову, якою скасовано рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.06.2023 у справі №200/630/23 та прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позову.

8.23. Враховуючи зазначене апеляційний господарський суд зауважив, що в межах розгляду справи №200/630/23 встановлено, що розпорядження Адміністрації "Про встановлення порядку огляду трупа працівниками закладів охорони здоров`я Краматорської територіальної громади" від 10.09.2022 № 33 не регулює питання надання ритуальних послуг, якими, відповідно до статті 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу", яким передбачено транспортування тіл померлих з місця смерті до Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня №3" Краматорської міської ради виключно Спеціалізованим комунальним підприємством "Ритуальна служба" Краматорської міської ради жодним чином не обмежує прав осіб, якi виявили бажання здійснити поховання на обрання виконавця цих послуг.

8.24. Стосовно доводів касаційної скарги Верховний Суд зазначає таке.

8.25. Відділенням АМК у цій справі визнано дії Адміністрації, які полягають у прийнятті розпорядження від 10.09.2022 № 33 "Про встановлення порядку огляду трупа працівниками закладів охорони здоров`я Краматорської територіальної громади", яким передбачено транспортування тіл померлих з місця смерті до Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня №3" Краматорської міської ради виключно Спеціалізованим комунальним підприємством "Ритуальна служба", порушенням законодавства передбаченим частиною першою статті 15, пунктом 3 статті 50 Закону № 2210-III.

8.26. Порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції згідно з пунктом 3 статті 50 Закону № 2210-III є, зокрема, антиконкурентні дії органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю.

8.27. За приписами частини першої статті 15 Закону № 2210-III антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю є прийняття будь-яких актів (рішень, наказів, розпоряджень, постанов тощо), надання письмових чи усних вказівок, укладення угод або будь-які інші дії чи бездіяльність органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю (колегіального органу чи посадової особи), які призвели або можуть призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції.

8.28. Стаття 3 Закону № 3659 передбачає як основне завдання Антимонопольного комітету України участь у формуванні та реалізації конкурентної політики, зокрема, в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

8.29. Економічна конкуренція (конкуренція) за визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 2210-III це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

8.30. Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 2210-III сама можливість настання негативних наслідків для конкуренції є достатньою умовою визнання дій, передбачених частинами першою та другою статті 15 Закону № 2210-III, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

8.31. Місцевий господарський суд (враховуючи вказівки Верховного Суду, викладені в постанові від 01.07.2025, зокрема щодо предмета доказування в цій справі та впливу виданого Адміністрацією розпорядження на конкуренцію у регіоні), на відміну від суду апеляційної інстанції, який не звернув уваги на те, що лише можливість настання негативних наслідків для конкуренції є достатньою умовою визнання дій, передбачених частинами першою та другою статті 15 Закону № 2210-III, порушенням, дослідивши обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами, яким надав необхідну оцінку, з дотриманням наведених ним норм матеріального та процесуального права, дослідивши доводи відділення АМК, покладені ним в обґрунтування рішення відділення АМК від 14.08.2024 № 70/150-р/к, щодо визнання дій Адміністрації, які полягають у прийнятті розпорядження від 10.09.2022 №33, яким передбачено транспортування тіл померлих з місця смерті до Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня №3" Краматорської міської ради виключно Спеціалізованим комунальним підприємством "Ритуальна служба", порушенням законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних дій органів влади, які можуть призвести до усунення конкуренції на ринку ритуальних послуг, передбачених Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, в територіальних межах міста Краматорськ Донецької області, - дійшов обґрунтованих висновків про відсутність у цьому випадку підстав для задоволення позовних вимог Адміністрації, а тому й правомірно відмовив у позові.

8.32. У свою чергу, суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права і порушив норми процесуального права та скасував рішення суду першої інстанції, яке в цілому відповідає закону.

8.33. З огляду на викладене, доводи касаційної скарги знайшли своє підтвердження, а тому є підстави для скасування оскаржуваної постанови та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

8.34. Верховний Суд вважає не прийнятними доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу, з огляду на вказані вище міркування Верховного Суду, наведені у цій постанові.

8.35. Враховуючи спірний характер правовідносин сторін наведена міра обґрунтування цього судового рішення є достатньою у світлі конкретних обставин справи, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

8.36. Учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 

9.1. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

9.2. Суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону (стаття 312 ГПК України).

9.3. Верховний Суд, переглянувши постанову суду апеляційної інстанції в межах, наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, дійшов висновку про задоволення касаційної скарги та скасування постанови суду апеляційної інстанції із залишенням в силі законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

10. Судові витрати

10.1. Судовий збір, сплачений у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції покладається на позивача (з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент звернення - 3 028 грн та коефіцієнту пониження - 0,8), оскільки Верховний Суд касаційну скаргу задовольняє, постанову суду апеляційної інстанції скасовує, а рішення суду першої інстанції залишає в силі.

10.2. Поворот виконання постанови суду апеляційної інстанції Верховним Судом не здійснюється за відсутності відповідної заяви та документа, який підтверджував би те, що суми, стягнуті за раніше прийнятим судовим рішенням, списано установою банку (частина шоста статті 333 ГПК України), що не позбавляє скаржника права, за наявності відповідних підстав, звернутися до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, із заявою про поворот виконання рішення (скасованої постанови) у відповідності до приписів частин дев`ятої та десятої статті 333 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 312, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задовольнити.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2025 у справі № 922/3532/24 скасувати.

3. Рішення господарського суду Харківської області від 15.10.2025 у справі № 922/3532/24 залишити в силі.

4. Стягнути з Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області на користь Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 4 844,80 грн (чотири тисячі вісімсот сорок чотири гривні 80 копійок) судового збору за подання касаційної скарги.

5. Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Бенедисюк 

Суддя Ю. Власов

Суддя Т. Малашенкова