Справа№592/4758/26
Провадження №2/592/1816/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 квітня 2026 року         м.Суми 

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Катрич О.М., за участю секретаря судового засідання Дядечко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом представника позивача Міньковської Анастасії Володимирівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, та вимоги мотивує тим, що 19.05.2021 між ОСОБА_2 та ТОВ «ФК «Ірбіс» був укладений кредитний договір №68601723, згідно з умовами якого відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 8000 грн. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання. 01.09.2025 року між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ТОВ «Фінансова Компанія «Позика» відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу №01092025/1, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 68601723 від 19.05.2021 року. Відповідно до договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ФК «ПОЗИКА») є обґрунтованою та документально підтвердженою, що становить 15200 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8000 грн.; заборгованість за відсотками становить 7200 грн. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на їхню користь заборгованість за кредитним договором №68601723 від 19.05.2021 в сумі 15200 грн. та 2662,40 грн. судового збору та 5500 грн. витрат на правову допомогу.
Представник позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Позика» в позовній заяві просила справу розглядати без участі представника позивача (а.с.6).
Відповідач  ОСОБА_1  належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відзиву на позов не надала.
Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 
Судом встановлено, що 19.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ірбіс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №68601723 відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 8000 грн., з оплатою по процентній ставці, що вираховуються в наведеному графіку в п.3.1.1 та становить 3% відсотків за день від суми наданого кредиту, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити передбачені цим договором проценти. Згідно графіку процентів за кожен день користування кредитом, загальна сума процентів за весь період користування кредитом та річна процентна ставка становить 7200 (1080%).
Договір №68601723 відповідачем ОСОБА_1 підписано електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) 378991 (а.с.17-19, 14).
За змістом листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 23.10.2025 №3152_251023164539, останнє надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене у державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серії ФК №342 від 02.10.2012) та отримало ліцензію Національного банку України №21/788-рк від 01.05.2023. Між підприємствами укладено договір на переказ коштів №ФК-П-21/04-21 від 06.04.2021. Відповідно до такого договору успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 19.05.2021 14:16:54 на суму 8000 грн., маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі іРау.ua - 90246064, призначення платежу: зарахування 8000 грн. (а.с.24).
Із наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що відповідачем здійснено відповідний алгоритм дій, спрямованих на укладення договору про надання фінансового кредиту №68601723 від 19.05.2021.
Згідно розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №68601723 від 19.05.2021 сума заборгованості ОСОБА_1 становить 15200 грн., з яких: 8000 грн. залишок основного боргу, 7200 грн. залишок % за кредитом (а.с.78).
Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі
Згідно частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно частини 12 та 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 1077 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
01.09.2025 року між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» був укладений Договір факторингу №01092025/1, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №68601723 від 19.05.2021 на загальну суму 15200 грн., з яких: 8000 грн. сума заборгованості за тілом, 7200 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.20-22, 12).
Відповідачем рішення суду про визнання договору факторингу №01092025/1 від 01.09.2025. та договору про надання фінансового кредиту №68601723 від 19.05.2021 недійсним, суду не надано.
Приймаючи до уваги те, що відповідач, отримавши від позивача кредит в сумі 8000 грн., зобов`язання стосовно їх повернення, сплати відсотків у встановленому договорі розмірі не виконав, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №68601723 від 19.05.2021 у розмірі 15200 грн., з яких: 8000 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 7200 грн. сума заборгованості за відсотками.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України).
При зверненні до суду за позовом позивачем сплачено судовий збір з урахуванням коефіцієнту 0,8 передбаченого частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 2662,40 грн., відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у вказаному розмірі (а.с.37).
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 5500 грн.
Відповідно до Договору №39493634/03 про надання правової допомоги від 02.01.2026 укладеного між ТОВ «ФК «Позика» та ФОП «Горобей Руслана Геннадіївна» (а.с.15-16); Акту приймання – передачі реєстру прав вимог за Договором факторингу №01092025/01 від 01.09.2025 (а.с.9); акту надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 16.02.2026 (а.с.10); детального опису робіт (наданих послуг), виконаних ОСОБА_3 необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «Позика» щодо стягнення кредитної заборгованості витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката становлять 5500 грн. (а.с.13).
Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), розгляд справи без участі сторін на підставі заяви представника позивача та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку не присуджувати позивачу на користь якого ухвалено судове рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу з у рахуванням пропорційності до розміру позовних вимог, у сумі 3000 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.
Керуючись ст. ст. 526, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 76-83, 137, 141, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги представника позивача Міньковської Анастасії Володимирівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.

Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» заборгованість за кредитним договором №68601723 від 19.05.2021 в розмірі 15200 грн. 

Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» судовий збір у сумі 2662,40 грн. та 3000 грн. витрат на правову допомогу.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика», Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, ЄДРПОУ 39493634.
Відповідач:  ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.   

Суддя        Ольга КАТРИЧ