КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №760/2440/21 Головуючий у І інстанції - Коробенко С.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/1229/2026 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 лютого 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

судді-доповідача Приходька К.П., 
суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,
за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «РК Траєкторія» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Капітал-Буд» на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 до Національного авіаційного університету, Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд - УКБ», Товариства з обмеженою відповідальністю «РК Траєкторія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Капітал-Буд», третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності,

установив:

У січні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі її законного представника ОСОБА_1 звернулися до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до НАУ, треті особи на стороні відповідача - Комунальне підприємство з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд - УКБ», ТОВ «РК Траєкторія», третя особа на стороні позивачів - ОСОБА_3 про визнання права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 вересня 2014 року між КП «Житлоінвестбуд-УКБ» з однієї сторони та ОСОБА_4 (дружиною позивача) було укладено договір купівлі-продажу майнових прав, згідно з яким КП «Житлоінвестбуд-УКБ» зобов`язувалося передати ОСОБА_4 майнові права на вказану квартиру, а остання - оплатити їх вартість.
На виконання своїх зобов`язань, ОСОБА_4 сплатила згідно з графіком 99% вартості майнових прав на квартиру.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, і спадкоємцями її прав та обов`язків є позивачі та третя особа - ОСОБА_3 . 
Кожен із позивачів та третя особа успадкували по 1/6 майнових прав на квартиру. 
При цьому 1/2 майнових прав на квартиру належить ОСОБА_1 , як чоловіку ОСОБА_4 з огляду на те, що ця квартира була придбана у шлюбі.
Станом на день подання позову, як зазначають позивачі, повідомлень стосовно введення в експлуатацію житлового будинку, квартира в якому є предметом договору від 11 вересня 2024 року, їм не надходило.
В подальшому позивач з листа КП «Житлобудінвест-УКБ» від 27 грудня 2018 року дізнався, що обов`язки продавця за договором від 11 вересня 2014 року перейшли до ТОВ «РК Траєкторія». 
Крім того, позивач дізнався, що будинок, в якому розташована спірна квартира, вже зданий в експлуатацію, а замовником будівництва є НАУ.
Позивач зазначає, що на підставі договору №130/20 від 17 січня 2012 року НАУ передав частину повноважень замовника на весь термін будівництва житлового будинку з вбудованими адміністративними приміщеннями на АДРЕСА_1; АДРЕСА_4 - КП «Житлоінвестбуд-УКБ».
Відтак, на думку позивачів, договором №130/20 від 17 січня 2012 року фактично підтверджується взаємозв`язок між КП «Житлоінвестбуд-УКБ», як особою, яка здійснювала продаж квартири АДРЕСА_5 , та НАУ, як замовником будівництва житлового будинку. 
Саме останньому апріорі належать всі права та обов`язки замовника будівництва, які він частково делегував іншим особам.
Дізнавшись, що КП «Житлоінвестбуд-УКБ» більше не належать права на спірну квартиру, через що воно не може прийняти оплату від позивачів, не отримавши жодної відповіді від ТОВ «РК Траєкторія» та отримавши від НАУ відмову в отриманні коштів за договором від 11 вересня 2014 року з посиланням на те, що права на спірну квартиру йому теж не належать, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_6 у липні 2020 року провів остаточний розрахунок за договором 11 вересня 2014 року, внісши на депозитний рахунок ПН КМНО Секістової Т.І. грошові кошти у розмірі 5000 грн.
Проте, ні НАУ, ні інші відповідачі так і не передали позивачам документи, необхідні для реєстрації за ними права власності на спірну квартиру, зокрема: акт прийому-передачі квартири, довідку про оплату в повному обсязі вартості квартири, технічного паспорту на квартиру.
Через це рішенням Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 21 жовтня 2020 року Позивачам було відмовлено у реєстрації права власності на квартиру. 
Підставою для такої відмови стало те, що не було надано акт приймання-передачі квартири та довідку про плату в повному обсязі вартості квартири.
Просили, визнати: за ОСОБА_1 права власності на 1/2 та 1/6 частку квартири АДРЕСА_5 ; за ОСОБА_2 , законним представником якої є ОСОБА_1 права власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_5 .
В ході розгляду справи, за клопотанням представника позивачів, суд залучив в якості співвідповідачів Комунальне підприємство з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд - УКБ», ТОВ «РК Траєкторія» та ТОВ «Альфа-Капітал-Буд».
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року, задоволено вказаний позов.
Визнано за ОСОБА_1 права власності на 1/2 та 1/6 частку квартири АДРЕСА_5 .
Визнано за ОСОБА_2 , законним представником якої є ОСОБА_1 права власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_5 .
Вирішено питання про судові витрати.
На вказану апеляційну скаргу ТОВ «РК Траєкторія» подало апеляційну скаргу, оскільки вважає рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначило, що сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. 
Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).
Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого проводження, а в розі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання заклопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Після сплину строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. 
Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача поставляється ухвала. 
За клопотанням нового відповідача про залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦК України).
Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.
Найчастіше, під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.
Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкриті провадження у справі, оскільки заміну неналежного відповідача здійснюють у порядку, визначеному ЦПК України. 
За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо неналежного відповідача. 
Тобто, визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача.
Натомість установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. 
Дана позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц.
Однак, апелянт не є належним відповідачем, адже в період коли виник обов`язок повідомлення інвестора про здачу будинку в експлуатацію (06 жовтня 2015 року), здійснення остаточних розрахунків та видачу усіх необхідних документів для оформлення права власності на об`єкт інвестування, ТОВ «РК «ТРАЄКТОРІЯ» не мала жодного відношення до об`єкту будівництва, адже отримала частину функцій замовника лише 20 травня 2019 року уклавши договір відступлення прав та обов`язків (заміну сторони) за договором про передачу частини функцій замовника на будівництво житлового будинку з вбудованими адміністративними приміщеннями на АДРЕСА_1 у Солом`янському районні міста Києва №130/20 від 17 січня 2012 року.
Більше того, іідповідач-2 вступав у правовідносини з інвестором та реалізував майнові права на квартиру АДРЕСА_6 на підставі договору доручення №31/87 від 17 липня 2013 року укладеним із ТОВ «АЛЬФА-КАПІТАЛ-ІНВЕСТ» як забудовником в інтересах саме відповідача-4.
ТОВ «РК «ТРАЄКТОРІЯ» жодного відношення до даного договору доручення не мала.
Таким чином встановлені судом першої інстанції обставини не відповідають дійсності зокрема що «ТОВ «РК Траєкторія» могло виконати вказані зобов`язання продавця за договором від 11 вересня 2014 року в період після 20 травня 2019 року, коли було укладено між ним, ТОВ «Альфа-Капітал-Буд», КП «Житлоінвестбуд - УКБ» та НАУ договору про відступлення прав та обов`язків (заміну сторони) за договором про передачу частини функцій замовника на будівництво житлового будинку з вбудованими адміністративними приміщеннями №130/20 від 17 січня 2012 року. 
Адже за цим договором ТОВ «РК Траєкторія» прийняло на себе всі зобов`язання за договором про передачу частини функцій замовника №130/20 від 17 січня 2012 року, які до цього належали ТОВ «Альфа-Капітал-Буд».
Просило скасувати рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року та ухвалити по справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Також, апеляційну скаргу на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року подало і ТОВ «Альфа-Капітал-Буд», оскільки вважало рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначило, що 17 січня 2012 року між ТОВ «Альфа-Капітал-Буд», КП «Житлоінвестбуд - УКБ» та НАУ був укладений договір про передачу частини функцій замовника на будівництво житлового будинку з вбудованими адміністративними приміщеннями на АДРЕСА_7 №130/20.
17 липня 2013 року між КП «Житлоінвестбуд - УКБ» та ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» був укладений договір доручення №31/87 відповідно до якого КП «Житлоінвестбуд - УКБ» як повірений діяло від імені та в інтересах ТОВ «Альфа-Капітал-Буд», створюючи цивільні права та обов`язки для нього як довіреного, зокрема щодо укладення договорів купівлі-продажу майнових прав.
Звертає увагу на те, що в період дії договору доручення №31/87 від 17 липня 2013 року саме з КП «Житлоінвестбуд - УКБ» покупці майнових прав здійснювали розрахунок відповідно до договорів купівлі-продажу, зокрема і ОСОБА_4 вносила ціну договору на розрахунковий рахунок за майнові права на квартиру АДРЕСА_8 .
Апелянт як забудовник оплату, зокрема як зазначено в оскаржуваному рішенні 14 вересня 2014 року ОСОБА_4 сплатила 146997,20 грн, а 29 грудня 2014 року ще 342990,60 грн, загалом 489990,60 грн, що становить 99% вартості майнових прав на квартиру, від ОСОБА_4 не отримував за договором купівлі-продажу від 11 вересня 2014 року.
Також, апелянту не надходила остаточна сума розрахунку за договором купівлі-продажу від 11 вересня 2014 року від ОСОБА_4 чи її спадкоємців.
Після закінчення дії договору доручення №31/87 від 17 липня 2013 року КП «Житлоінвестбуд - УКБ» не надав ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» інформації щодо оплати майнових прав на квартиру АДРЕСА_8 , зокрема щодо остаточного розрахунку, таким чином апелянт з об`єктивних причин не міг виконати зобов`язання щодо повідомлення покупця про дату введення будинку в експлуатацію як в період дії договору доручення №31/87 від 17 липня 2013 року, так і після його припинення, адже апелянт не володів інформацією щодо сплати ціни договору купівлі-продажу від 11 вересня 2014 року укладеного із ОСОБА_4 .
Зазначає, що саме між КП «Житлоінвестбуд - УКБ» та ОСОБА_4 виникли правовідносини та відповідно саме у КП «Житлоінвестбуд - УКБ» виникли зобов`язанням щодо належного виконання умов договору купівлі-продажу, зокрема щодо повідомлення покупця про здачу будинку в експлуатацію.
Просило скасувати рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року, та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відзив на апеляційні скарги подало Комунальне підприємство з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд - УКБ», зазначивши, що 17 січня 2012 року між НАУ, ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» та Комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд - УКБ» з метою будівництва житлового будинку з вбудованими адміністративними приміщеннями на АДРЕСА_7 , укладено договір №130/20 «про передачу частини функцій замовника на будівництво житлового будинку з вбудованими адміністративними приміщеннями на АДРЕСА_7 ».
Відповідно п. 1.1 договору, Університет - сторона, якій рішенням Київської міської ради від 08 лютого 2007 року №109/770 «Про надання земельної ділянки Національному авіаційному університету для будівництва, експлуатації та обслуговування комплексу навчальних, спортивних господарських будівель, гуртожитків та житлових будинків на АДРЕСА_9 » та розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 24 березня 2006 року №546 «Про надання Національному авіаційному університету дозволу на будівництво житлового будинку з вбудованими адміністративними приміщеннями на АДРЕСА_7 » надано право на забудову земельної ділянки, передає ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» та КП частину повноважень замовника будівництва житлового будинку з вбудованими адміністративними приміщеннями на АДРЕСА_7 .
Згідно з п. 1.2 договору, ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» та КП зобов`язується забезпечити цільове використання земельної ділянки на АДРЕСА_7 - будівництво житлового будинку з вбудованими адміністративними приміщеннями.
Відповідно п. 1.3 договору, КП організовує будівництво Об`єкта відповідно до проектно-кошторисної документації, затвердженої Університетом в установленому порядку, та наділяється правом вчиняти всі необхідні юридичні дії по забудові земельної ділянки на АДРЕСА_7 в межах повноважень наданих Договором.
Згідно з п. 1.4 договору, ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» приймає на себе, на період будівництва виконання функцій по організації забезпечення фінансування будівництва житлового будинку на АДРЕСА_7 на умовах договору та забезпечує виконання умов договору, укладеного між Університетом та Київською міською державною адміністрацією «Про пайову участь у створенні соціальної на інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва» у межах зобов`язань Університету.
Відповідно до п. 1.5 договору, Університет не має права передавати права та обов`язки за цим договором частково чи у повному обсязі будь-яким третім особам без письмової згоди КП та ТОВ «Альфа-Капітал-Буд».
Згідно з п.п. 2.1.1. п. 2.1 розділу 2 договору, Університет одночасно з укладанням цього договору надає КП доручення на виконання частини функцій замовника за цим договором.
Відповідно до п. 2.3 розділу 2 КП зобов`язується прийняти на себе виконання частини функцій замовника по будівництву та організувати забудову земельної ділянки на АДРЕСА_1 відповідно до її цільового призначення згідно з нормативно-правовими актами України та координувати діяльність всіх учасників будівельного процесу.
Згідно з п. 2.5 розділу 2 договору, ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» зобов`язується забезпечити фінансування будівництва Об`єкта.
17 липня 2013 року між ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» та Комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд - УКБ» укладено договір доручення №31/87, предметом якого є встановлення прав та обов`язків сторін щодо здійснення правочинів з метою реалізації майнових прав на квартири у житловому будинку на АДРЕСА_7 , згідно з переліком об`єктів, що належать довірителю на підставі додаткової угоди №1 від 29 грудня 2009 року до договору №11-3 від 06 червня 2007 року на будівництво житлового будинку з вбудованими адміністративними приміщеннями на АДРЕСА_7 .
Відповідно п. 1.1 договору доручення, предметом є встановлення прав та обов`язків сторін щодо здійснення правочинів житлового будинку з вбудованими адміністративними приміщеннями на АДРЕСА_7 .
Згідно з п. 1.2 договору доручення, відповідно до положень глави 68 ЦК України, повірений наділяється виключним правом від імені та за рахунок довірителя вчиняти всі необхідні юридичні дії, які створюють, змінюють, припиняють цивільні права та обов`язки довірителя стосовно реалізації майнових прав на квартири у житловому будинку на АДРЕСА_7 відповідно до переліку об`єктів. У разі необхідності при обставинах, що склалися, повіреному надається право укладати договори про внесення змін та/або доповнень, а також розірвання раніше укладених договорів, не порушуючи інтереси довірителя з дотриманням вимог п. 2.3.2 цього договору доручення.
Відповідно до п. 1.3 договору доручення, довіритель доручає, а довірений зобов`язується реалізувати майнові права на квартири, зазначені у додатку №1 до цього договору доручення через укладання договорів купівлі-продажу майнових прав на квартири з фізичними та юридичними особами шляхом внесення коштів на розрахунковий рахунок повіреного та підписувати акти приймання-передачі квартир з фізичними та юридичними особами після остаточних розрахунків за придбаний об`єкт, введення об`єкту в експлуатацію, присвоєння поштової адреси та видачі технічного паспорту на об`єкт.
Відповідно до п. 2.3 договору доручення довірений має право довірителя у відносинах з фізичними та юридичними особами з метою реалізації майнових прав на квартири у житловому будинку АДРЕСА_7 згідно з переліком об`єктів.
Укладати, змінювати, припиняти будь-які угоди, договори залежно від виду, типу і форми для реалізації предмету та мети цього договору доручення після отримання письмового погодження довірителя.
Підписувати акти прийому-передачі квартир з фізичними або юридичними особами після остаточних розрахунків за придбаний об`єкт.
Згідно п. 2.4, повірений зобов`язується організувати і здійснити реалізацію квартир у житловому будинку на АДРЕСА_7 відповідно до переліку об`єктів.
Укладати, змінювати, припиняти будь-які угоди, договори залежно від виду, типу і форми для реалізації предмету та мети цього договору доручення.
У разі припинення договору доручення до його виконання після підписання акту взаєморозрахунків та отримання винагороди повернути довірителю довіреність, строк якої закінчився. 
Відповідно до розділу 4, договір доручення набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов`язань обома сторонами.
01 серпня 2013 року між ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» та КП «Житлоінвестбуд - УКБ» укладено додаткову угоду №1 до договору доручення №31/87, предметом якого є встановлення прав та обов`язків сторін щодо здійснення правочинів з метою реалізації майнових прав на квартири, нежитлові приміщення та паркомісця у житловому будинку на АДРЕСА_7 , згідно з переліком об`єктів, що належать двірителю на підставі додаткової угоди №1 від 29 грудня 2009 року до договору №11-з від 06 червня 2007 року на будівництво житлового будинку з вбудованими адміністративними приміщеннями на АДРЕСА_7 .
25 липня 2013 року між ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» та КП «Житлоінвестбуд - УКБ» укладено додаткову угоду до договору доручення №31/87, яким внесено зміни до договору.
Пункт 1.1 договору викладено в новій редакції: «предметом договору є встановлення прав та обов`язків сторін щодо здійснення правочинів з метою реалізації майнових прав на квартири у житловому будинку на АДРЕСА_9 (будівельна адреса - АДРЕСА_1 ), згідно з переліком об`єктів, що належать довірителю на підставі додаткової угоди №1 від 29 грудня 2009 року до договору №11-з від 06 червня 2007 року на будівництво житлового будинку на АДРЕСА_9 , будівельна адреса - АДРЕСА_1 )».
Пункт 1.2 договору викладено в новій редакції: «Відповідно до положень глави 68 ЦК України, повірений наділяється виключеним правом від імені та за рахунок довірителя вчиняти всі необхідні юридичні дії, які створюють, змінюють, припиняють цивільні права та обов`язки довірителя стосовно реалізації майнових прав на квартири у житловому будинку на АДРЕСА_9 (будівельна адреса - АДРЕСА_1 ), відповідно до переліку об`єктів. У разі необхідності при обставинах, що склалися, повіреному надається право укладати договори про внесення змін та/або доповнень, а також розірвання раніше укладених договорів, не порушуючи інтереси довірителя з дотриманням вимог п. 2.3.2 цього договору».
Пункт 1.7 внести зміни у схему розташування та розподілу квартир у житловому будинку на АДРЕСА_9 (будівельна адреса - АДРЕСА_1 ).
11 вересня 2014 року між КП «Житлоінвестбуд - УКБ», яке діє на підставі договору доручення №31/87 від 17 червня 2013 року та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №2566 на квартиру АДРЕСА_8 .
16 вересня 2014 року на виконання умов договору купівлі-продажу майнових прав №2556 від 11 вересня 2014 року ОСОБА_4 було внесено платіж у розмірі 148000 грн.
29 грудня 2014 року на виконання умов Договору купівлі-продажу майнових прав №2556 від 11 вересня 2014 року ОСОБА_4 було внесено платіж у розмірі 341990,60 грн.
Загальна сума коштів перерахованих ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу майнових прав №2556 від 11 вересня 2014 року становить 489990,60 грн.
В травні 2015 року ОСОБА_4 померла та будь-які платежі на виконання умов договору купівлі-продажу майнових прав №2556 від 11 вересня 2014 року на розрахунковий рахунок Повіреного не надходили.
01 березня 2018 року між ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» та КП «Житлоінвестбуд - УКБ» укладено додаткову угоду №2 до договору доручення №31/87, відповідно до умов якого сторони домовились викласти у новій редакції додаток №1 до договору доручення №31/87 від 17 липня 2013 року.
19 вересня у зв`язку із зміною нумерації та фактичними обмірами між ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» та КП «Житлоінвестбуд - УКБ» укладено додаткову угоду №3 до договору доручення №31/87, відповідно до умов якої сторони домовились викласти у новій редакції додаток №1 до договору доручення №31/87 від 17 липня 2013 року.
27 грудня 2018 року між ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» та КП «Житлоінвестбуд - УКБ» укладено додаткову угоду №4 до Договору доручення №31/87, про наступне:
1. Сторони дійшли згоди припинити дію договору доручення №31/87 від 17 липня 2013 року з 27 грудня 2018 року.
2. Після підписання цієї додаткової угоди, протягом 10 банківських днів, сторони підписують остаточний звіт повіреного, акт виконання послуг (винагороди) та акт звірки взаєморозрахунків, по якому проводяться кінцеві розрахунки сторін.
3. Повірений зобов`язується передати довірителю перелік фізичних та юридичних осіб, які здійснювали остаточні розрахунки за придбаний об`єкт.
4. Повірений зобов`язується передати довірителю договори купівлі-продажу майнових прав та: Інвестиційні договори з фізичними та юридичними особами, які не здійснили остаточних розрахунків за придбаний об`єкт згідно з переліком об`єктів за актом приймання-передачі.
5. За цією додатковою угодою до довірителя переходить у повному обсязі права і обов`язки по договорам купівлі-продажу майнових прав та інвестиційним договорам укладених повіреним з фізичними та юридичними особами, які мають право набути у власність все що мали набути, за цінами вказаними у акті приймання-передачі згідно з переліком об`єктів. 
6. З моменту набрання чинності цією додатковою угодою взаємні зобов`язанням сторін по договору доручення №31/87 від 17 липня 2013 року, є такими, що припинились та сторони не мають жодних претензій одна до одної щодо виконання умов договору доручення.
Враховуючи вимоги додаткової угоди №4 до договору доручення №31/87 від 17 липня 2013 року відповідно до додатку №2 до додаткової угоди №4 КП «Житлоінвестбуд - УКБ» передав, а ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» прийняв договори купівлі-продажу майнових прав та інвестиційні договори з фізичними та юридичними особами, які не здійснили остаточних розрахунків за придбаний об`єкт згідно з переліком об`єктів, в тому числі і договір купівлі-продажу майнових прав №2566 на квартиру АДРЕСА_8 укладений з ОСОБА_4 
29 грудня 2018 року на виконання п. 2 додаткової угоди №4 до договору доручення №31/87 від 17 липня 2013 року КП «Житлоінвестбуд - УКБ» перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» грошові кошти в сумі 489990,60 грн отримані від ОСОБА_4 на виконання умов договору купівлі-продажу майнових прав №2556 від 11 вересня 2014 року.
Зазначає, що КП «Житлоінвестбуд - УКБ» не є належним відповідачем у справі, оскільки діяло як повірений за договором доручення №31/87 від 13 липня 2013 року, КП виконало свої зобов`язанням за договором доручення та передало оригінал договору від 11 вересня 2014 року укладеного з ОСОБА_4 та грошові кошти, отримані по ньому, довірителю, ТОВ «Альфа-Капітал-Буд».
Просило скасувати рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року та визнати КП «Житлоінвестбуд - УКБ» неналежним відповідачем у справі.08 січня 2026 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли додаткові пояснення ОСОБА_1 .
Щодо належності відповідача ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» зазначив, що договір від 11 вересня 2014 року щодо Квартири було укладено КП «Житлоінвестбуд - УКБ» із ОСОБА_4 на виконання умов договору доручення №31/87 від 17 липня 2013 року, укладеного КП «Житлоінвестбуд- УКБ» як Повіреним із ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» як довірителем.
Так, відповідно до п. 1.2. договору доручення №31/87 від 17 липня 2013 року відповідно до положень глави 68 ЦК України повірений (тобто, КП «Житлоінвестбуд - УКБ») наділяється виключим правом від імені та за рахунок довірителя (тобто, ТОВ «Альфа-Капітал-Буд») вчиняти всі необхідні юридичні дії, які створюють, змінюють, припиняють цивільні права та обов`язки довірителя стосовно реалізації майнових прав на квартири у житловому будинку на АДРЕСА_7 відповідно до переліку об`єктів. У разі необхідності при обставинах, що склалися, повіреному надається право укладати договори про внесення змін та/або доповнень, а також розірвання раніше укладених договорів, не порушуючи інтереси довірителя з дотриманням вимог п.2.3.2. цього договору.
Згідно з п. 1.3. договору доручення №31/87 від 17 липня 2013 року довіритель доручає, а повірений зобов`язується реалізувати майнові права на квартири, зазначені у додатку №1 до цього договору через укладання договорів купівлі-продажу майнових прав на квартири з фізичними та юридичними особами шляхом внесення коштів на розрахунковий рахунок повіреного № НОМЕР_1 в ПАТ КБ «Хрещатик», МФО 300670, код ЄДРПОУ 31958324 та підписувати акти приймання-передачі квартир з фізичною (ими) або юридичною особою після остаточних розрахунків за придбаний об`єкт, введення об`єкту в експлуатацію, присвоєння поштової адреси та видачі технічного паспорту на об`єкт.
В подальшому до зазначеного договору доручення №31/87 від 17 липня 2013 року, в тому числі до вищевказаних положень, вносились редакційні зміни, але суть залишалась незмінною.
Тобто, укладаючи договір від 11 вересня 2014 року КП «Житлоінвестбуд - УКБ», як повірений, діяло від імені та в інтересах ТОВ «Альфа-Капітал-Буд», створюючи цивільні права та обов`язки для нього як довірителя.
Отже, уклавши договір від 11 вересня 2014 року із ОСОБА_4 та отримавши від неї кошти за майнові права на квартиру, КП «Житлоінвестбуд - УКБ», тим самим, породило для ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» зобов`язання з передачі цієї квартири за вказаним договором (які могло виконати як КП «Житлоінвестбуд - УКБ» від імені ТОВ «Альфа-Капітал-Буд», так і власне ТОВ «Альфа-Капітал-Буд»).
Відповідно до п. 1.5. договору від 11 вересня 2014 року Продавець тобто, ТОВ «Альфа-Капітал-Буд», від імені якого на підставі договору доручення №31/87 від 17 липня 2013 року діяло КП «Житлоінвестбуд - УКБ») зобов`язаний передати покупцю квартиру, а покупець прийняти її. Передача та приймання здійснюється сторонами за актом приймання-передачі квартири після введення об`єкту капітального будівництва в експлуатацію та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічних паспортів, виготовлених відповідним органом. Покупець набуває право власності на квартиру після оформлення акту приймання-передачі квартири.
Згідно з п. 1.7. договору від 11 вересня 2014 року сторони дійшли згоди, що для оформлення покупцем права власності на квартиру, продавець зобов`язаний надати йому наступні документи:
1) Акт приймання - передачі квартири;
2) Довідку про оплату в повному обсязі вартості квартири;
3) Технічний паспорт квартири, виготовлений відповідним органом.
У відповідності до п. 2.2.1. договору від 11 вересня 2014 року, продавець зобов`язаний приймати від покупця оплату вартості майнових прав на квартиру у строки та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 2.2.2. цього договору продавець зобов`язаний передати покупцю квартиру після введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічних паспортів, виготовлених відповідним органом.
Згідно з п. 3.3 договору решту вартості майнових прав на квартиру, що залишились неоплаченими, покупець оплачує після обмірів відповідного органу та отримання технічного паспорту на квартиру за ціною майнових прав у перерахунку на 1 кв. м, яка діяла на момент здійснення покупцем останнього поточного платежу за цим договором.
У відповідності до п. 6.1. договору продавець, як особа, яка виконує функції замовника/забудовника будівництва об`єкта капітального будівництва, після завершення його спорудження та введення в експлуатацію, зобов`язується повідомити покупця, засобами телефонного зв`язку або письмовим повідомленням, як власника майнових прав на квартиру, яка є частиною об`єкта капітального будівництва, про дату введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва.
Отже, оскільки КП «Житлоінвестбуд - УКБ» укладало договір від 11 вересня 2014 року на підставі договору доручення №31/87 від 17 липня 2013 року від імені та за дорученням ТОВ «Альфа-Капітал-Буд», то останнє, будучи продавцем квартири за договором від 11 вересня 2014 року зобов`язане було передати позивачам за актом приймання-передачі квартиру та передбачені договором документи на неї після введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічних паспортів, виготовлених відповідним органом.
При цьому, як відзначив суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, виконати зобов`язання з передачі квартири ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» могло як в період дії договору доручення №31/87 від 17 липня 2013 року, укладеного КП «Житлоінвестбуд - УКБ» (до 27 грудня 2018 року), так і після, до 20 травня 2019 року, коли ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» було замінено на ТОВ «РК Траєкторія» відповідно до договору від 20 травня 2019 року про відступлення прав та обов`язків (заміну сторони) за договором про передачу частини функцій замовника на будівництво житлового будинку з вбудованими адміністративними приміщеннями на АДРЕСА_7 №130/20 від 17 січня 2012 року, укладеного між вказаними товариствами, НАУ та КП «Житлоінвестбуд - УКБ».
За умовами договору про передачу частини функцій замовника на будівництво житлового будинку з вбудованими адміністративними приміщеннями на АДРЕСА_7 №130/20 від 17 січня 2012 року, стороною якого ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» було до 20 травня 2019 року, саме зазначене товариство прийняло на себе на період будівництва виконання функцій по організації забезпечення фінансування будівництва житлового будинку на АДРЕСА_7 . Водночас, КП «Житлоінвестбуд - УКБ» мало лише організувати будівництво цього будинку відповідно до проектно-кошторисної документації та наділялось повноваженнями по забудові земельної ділянки по АДРЕСА_7 .
Тобто, НАУ делегувала повноваження по укладенню договорів з інвесторами у будівництво будинку по АДРЕСА_7 мало саме ТОВ «Альфа-Капітал-Буд», а не КП «Житлоінвестбуд - УКБ». Останній НАУ делегувало лише повноваження по будівництву відповідного будинку.
Зазначене вище підтверджується наявними у матеріалах справи копіями наступних документів:
- договір від 11 вересня 2014 року, де вказано, що КП «Житлоінвестбуд - УКБ» діє на підставі Договору доручення №31/87 від 17 липня 2013 року;
- листи КП «Житлоінвестбуд - УКБ» від 13 вересня 2019 року, від 28 лютого 2020 року та від 24 липня 2020 року, у яких відповідач-2 визнає, що здійснював реалізацію квартири згідно з договором доручення №31/87 від 17 липня 2013 року, укладеним ним як повіреним із ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» як довірителем;
- договір доручення №31/87 від 13 липня 2013 року, з додатковими угодами до нього, укладеними, укладеними між КП «Житлоінвестбуд - УКБ» як повіреним та ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» як довірителем, за яким останнє уповноважило КП «Житлоінвестбуд - УКБ» на реалізацію квартир у будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;
- лист НАУ від 17 серпня 2020 року, у якому відповідач-1 визнає, що будівництво будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у якому знаходиться квартира, здійснювалось на підставі договору №130/20 від 17 січня 2012 року, на виконання якого НАУ передало КП «Житлоінвестбуд - УКБ» частину повноважень замовника будівництва на весь термін будівництва;
- договір №130/20 від 17 січня 2012 року, з додатковими угодами до нього, укладеними між Національним авіаційним університетом, КП «Житлоінвестбуд-УКБ» та ТОВ «Альфа-Капітал-Буд», відповідно до якого відповідач-1 делегував частину своїх повноважень замовника будівництва відповідачу-2 та відповідачу-3;
- договір від 20 травня 2019 року про відступлення прав та обов`язків (заміну сторони) за договором про передачу частини функцій замовника на будівництво житлового будинку з вбудованими адміністративними приміщеннями на АДРЕСА_7 №130/20 від 17 січня 2012 року, укладений між НАУ, КП «Житлоінвестбуд - УКБ», ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» та ТОВ «РК Траєкторія», відповідно до якого частина функцій замовника будівництва були передані від ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» до ТОВ «РК Траєкторія».
Водночас, ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» не надано жодного доказу на підтвердження того, що ним в період з 06 жовтня 2015 року (дата введення в експлуатацію будинку, в якому розміщено квартиру) до 20 травня 2019 року (дата укладення договору відступлення функцій забудовника від нього до ТОВ «РК Траєкторія») вживались будь-які заходи, спрямовані на передачу квартири ОСОБА_4 та/або її спадкоємцям - позивачам по справі та щодо отримання доплати від них у розмірі 1% від вартості квартири. Навпаки, на жодні запити від представників позивача відповідач-3 не відповів, жодних документів ні їм, ні суду не надав.
Відтак, ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» є належним відповідачем по справі, який не визнавав право власності позивачів на квартиру та не вчинив дії, спрямовані на передачу прав на квартиру в період після введення будинку в експлуатацію, передбачені договором від 11 вересня 2014 року, укладеним від його імені КП «Житлоінвестбуд - УКБ» із ОСОБА_4 .
Щодо належності відповідача ТОВ «РК Траєкторія» зазначив, що ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» було замінено на ТОВ «РК Траєкторія» відповідно до договору від 20 травня 2019 року про відступлення прав та обов`язків (заміну сторони) за договором про передачу частини функцій замовника на будівництво житлового будинку з вбудованими адміністративними приміщеннями на АДРЕСА_7 №130/20 від 17 січня 2012 року, укладеного між вказаними товариствами, НАУ та КП «Житлоінвестбуд - УКБ».
Так, відповідно до п. 1.2. вказаного договору у порядку та на умовах, визначених цим договором, первісне Товариство (ТОВ «Альфа-Капітал-Буд») безоплатно здійснює відступлення прав та обов`язків новому Товариству (ТОВ «РК Траєкторія»), а нове Товариство приймає права та обов`язки за Договором про передачу функцій в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору щодо будівництва житлового будинку на АДРЕСА_7 .
Нове Товариство приймає на себе права та обов`язки за договором про передачу функцій на власний ризик (п. 1.3. договору від 20 травня 2019 року про відступлення).
Відтак, ТОВ «РК Траєкторія» перейшли всі права та обов`язки, які до цього мало ТОВ «Альфа-Капітал-Буд».
Відповідно, ТОВ «РК Траєкторія», діючи як правонаступник ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» в частині делегованих йому від НАУ повноважень забудовника щодо забезпечення фінансування будівництва, мало всі можливості для передачі позивачам квартири та документів на неї, на що й вказав суд першої інстанції.
Доказами наявності у ТОВ «РК Траєкторія» повноважень на передачу позивачам документів на квартиру є не лише вищевказані договір про передачу частини функцій замовника на будівництво житлового будинку з вбудованими адміністративними приміщеннями на АДРЕСА_7 №130/20 від 17 січня 2012 року та договором від 20 травня 2019 року про відступлення прав та обов`язків (заміну сторони) за договором №130/20 від 17 січня 2012 року, положення яких зазначені вище, але й те, що саме ТОВ «РК Траєкторія» після винесення оскаржуваного ним рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року видала документи, на підставі яких право власності на квартиру було неправомірно зареєстровано за ТОВ «КОМПАНІЯ ЄВРО-БУД».
Як було зазначено у заяві про забезпечення позову по цій справі, за ТОВ «КОМПАНІЯ ЄВРО-БУД» 24 червня 2025 року було зареєстровано право власності на квартиру, що є предметом спору по справі №760/2440/21, і право власності на яку було визнано за позивачами згідно з рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року.
Держаним реєстратором було проведено державну реєстрацію права власності ТОВ «КОМПАНІЯ ЄВРО-БУД» на цю квартиру на підставі наступних документів: додаткової угоди, серія та номер: 1, виданої 21 червня 2021 року, видавник: договір купівлі-продажу майнових прав, серія та номер: 760, виданий 24 травня 2021 року, видавник: акт приймання-передачі, серія та номер: бн, виданий 11 березня 2025 року, видавник: інший тип договору, довідки (ВИПИСКИ) із переліку осіб, які брали участь в інвестуванні (фінансуванні) об`єкта будівництва, серія та номер: 11/02.25-3, виданий 11 лютого 2025 року, видавник; ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "РК ТРАЄКТОРІЯ"; документ, що підтверджує наявність факту виконання умов правочину, довідка про оплату сто відсотків майнових прав, серія та номер: 11/03.25-1, виданий 11 березня 2025 року, видавник: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "РК ТРАЄКТОРІЯ"; інший тип договору, договір про передачу частини функцій замовника на будівництво житлового будинку, серія та номер: 130/20, виданий 17 січня 2012 року, видавник: інший тип договору, договір про відступлення прав та обов`язків (заміну сторони), серія та номер: бн, виданий 20 травня 2019 року, видавник: акт приймання-передачі, серія та номер: бн, виданий 17 червня 2019 року, видавник: акт приймання передачі об`єктів до договору відступлення прав та обов`язків (заміну сторони).
Тобто, замість того, щоб видати документи про оплату 100 % майнових прав за квартиру, акт прийому-передачі квартири та інші необхідні для реєстрації права власності документи на квартиру позивачам, які сплатили 99% вартості майнових прав на квартиру ще у 2014 році, а ще 1 % - у 2020 році, ТОВ «РК Траєкторія» протиправно видала їх іншій особі - ТОВ «КОМПАНІЯ ЄВРО-БУД», якій фактично було повторно продано квартиру, раніше придбану спадкодавцем позивачів (нібито на підставі договору, укладеного 24 травня 2021 року, хоча при цьому право власності на квартиру чомусь зареєстровано вже після винесення рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року та після подання відповідачем-4 апеляційної скарги на нього).
ТОВ «РК Траєкторія» не надано жодного доказу на підтвердження того, що ним в період з 20 травня 2019 року (дата укладення договору відступлення функцій забудовника на користь ТОВ «РК Траєкторія») вживались будь-які заходи, спрямовані на передачу квартири ОСОБА_4 та/або її спадкоємцям - позивачам по справі та щодо отримання доплати від них у розмірі 1 % від вартості квартири.
Навпаки, на жодне із звернень позивачів та їх представників з цього приводу ТОВ «РК Траєкторія» не відповіло (зокрема, на запит щодо здійснення остаточного розрахунку за Квартиру від 21 лютого 2020 року, наявний в матеріалах справи).
Отже, вищевказане підтверджує, що ТОВ «РК Траєкторія», виконуючи функції НАУ як забудовника згідно з вищевказаним договором про відступлення, цілком могло видати позивачам документи, що підтверджували їх права на оплачену ними квартиру. Натомість відповідач-4 не лише не вчинив жодних дій для реалізації законних прав позивачів, а ще й неправомірно видав такі документи ТОВ «КОМПАНІЯ ЄВРО-БУД», яке нібито придбало зазначену квартиру значно пізніше, ніж позивачі і дивним чином зареєструвало право власності на неї вже після винесення рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року по цій справі.
Щодо належності відповідача-2, КП «Житлоінвестбуд - УКБ» зазначив, що аргументи і доводи останнього, викладені у відзиві, про те, що він не є належним відповідачем вже були спростовані у оскаржуваному рішенні Солом`янського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року, який з цього приводу зазначив, що 06 жовтня 2015 року житловий будинок на АДРЕСА_4 (поштова адреса: АДРЕСА_7 , якому розташована спірна квартира, було введено в експлуатацію відповідно до сертифікату серія IУ №165152791091, що підтверджується наявними в матеріалах справи листами КП «Житлоінвестбуд - УКБ» від 28 лютого 2020 року, НАУ від 17 серпня 2020 року, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві від 28 лютого 2020 року, принт-скрином з сайту Держархбудінспекції України та не заперечується сторонами.
Відповідно до п. 1.5. договору від 11 вересня 2014 року, продавець зобов`язаний передати покупцю квартиру, а покупець прийняти її. Передача та приймання здійснюється сторонами за актом приймання-передачі квартири після введення об`єкту капітального будівництва в експлуатацію та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічних паспортів, виготовлених відповідним органом. Покупець набуває право власності на квартиру після оформлення акту приймання-передачі квартири.
Згідно з п. 1.7. договору від 11 вересня 2014 року, сторони дійшли згоди, що для оформлення покупцем права власності на квартиру, продавець зобов`язаний надати йому наступні документи:
1) Акт приймання - передачі квартири;
2) Довідку про оплату в повному обсязі вартості квартири;
3) Технічний паспорт квартири, виготовлений відповідним органом.
У відповідності до п. 2.2.1. договору від 11 вересня 2014 року, продавець зобов`язаний приймати від покупця оплату вартості майнових прав на квартиру у строки та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 2.2.2. цього договору продавець зобов`язаний передати покупцю квартиру після введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва в експлуатацію та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічних паспортів, виготовлених відповідним органом.
Згідно з п. 3.3 договору решту вартості майнових прав на квартиру, що залишились неоплаченими, покупець оплачує після обмірів відповідного органу та отримання технічного паспорту на квартиру за ціною майнових прав у перерахунку на 1 кв. м, яка діяла на момент здійснення покупцем останнього поточного платежу за цим договором.
У відповідності до п. 6.1. договору продавець, як особа, яка виконує функції замовника/забудовника будівництва об`єкта капітального будівництва, після завершення його спорудження та введення в експлуатацію, зобов`язується повідомити покупця, засобами телефонного зв`язку або письмовим повідомленням, як власника майнових прав на квартиру, яка є частиною об`єкта капітального будівництва, про дату введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва.
Матеріали справи не містять доказів того, що КП «Житлоінвестбуд - УКБ» як продавець за договором від 11 вересня 2014 року направляло на адресу покупця, ОСОБА_4 та/або її спадкоємців повідомлення про введення в експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_10 , який визначений договором як об`єкта капітального будівництва.
Крім того, матеріали справи не містять доказів здійснення на замовлення КП «Житлоінвестбуд - УКБ» обмірів спірної квартири та видачі технічного паспорту на неї, після чого мали були здійснені остаточні розрахунки за спірну квартиру. Також відсутні докази вчинення з боку КП «Житлоінвестбуд - УКБ» дій щодо видачі покупцю або його спадкоємцям акту приймання-передачі квартири та довідки про оплату в повному обсязі вартості квартири.
При цьому, суд врахував заперечення КП «Житлоінвестбуд - УКБ» щодо того, що договір від 11 вересня 2014 року було укладено ним на виконання умов договору доручення №31/87 від 17 липня 2013 року, укладеного із ТОВ «Альфа-Капітал-Буд», який було припинено 27 грудня 2018 року. Однак зауважив, що на дату введення житлового будівництва (06 жовтня 2015 року) та впродовж кількох років після договір доручення №31/87 від 17 липня 2013 року був чинним. Однак КП «Житлоінвестбуд - УКБ» не виконало ні свої зобов`язання як продавця за договором від 11 вересня 2014 року, ні свої зобов`язання як повіреного за договором доручення №31/87 від 17 липня 2013 року.
Також вищевказані зобов`язання перед покупцем (його спадкоємцями) за договором від 11 вересня 2014 року не були виконані іншими відповідачами, кожен з яких свого часу мав таку можливість та був зобов`язаний вчинити відповідні дії.
Отже, наведені у відзиві на апеляційні скарги аргументи і доводи КП «Житлоінвестбуд-УКБ» вже були спростовані у рішенні суду першої інстанції.
При цьому відповідач-2 не надав посилань на наявні в матеріалах справи докази, які б вказували на неправильність зазначених висновків суду першої інстанції. Зокрема, так і не надано доказів направлення на адресу покупця, ОСОБА_4 , та/або її спадкоємців повідомлення про введення в експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_10 , а також доказів здійснення на замовлення КП «Житлоінвестбуд - УКБ» обмірів спірної квартири та видачі технічного паспорту на неї, не кажучи вже про докази вчинення з боку відповідачем-2 дій щодо видачі покупцю або його спадкоємцям акту приймання-передачі квартири та Довідки про оплату в повному обсязі вартості квартири. Хоча з моменту введення будинку в експлуатацію у жовтні 2015 до моменту припинення дії договору доручення №31/87 від 17 липня 2013 року у грудні 2018 році у ньому було достатньо часу для вчинення таких дій.
Щодо належності відповідача-1, НАУ, зазначив, що як було зазначено у рішенні суду першої інстанції, саме НАУ є замовником будівництва житлового будинку з вбудованими адміністративними приміщеннями на АДРЕСА_7 .
Делегувавши частину своїх функцій як замовника ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» (яке з 20 травня 2019 року було замінено на ТОВ «РК Траєкторія») та КП «Житлоінвестбуд - УКБ» за договором №130/20 від 17 січня 2012 року, він, тим не менше, залишився відповідальним за результати та наслідки їх діяльності.
Адже за своєю правовою природою договір про передачу частини функцій замовника будівництва є різновидом договору доручення. Підтвердженням тому - положення пп. 4 п. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до яких дії, спрямовані на виконання функцій замовника будівництва, може виконувати особа, якій доручено вчинення дій з виконання підготовчих та/або будівельних робіт на підставі та у межах, встановлених договором доручення.
Відтак, НАУ, як і інші відповідачі по справі, міг і повинен був виконати зобов`язання за договором від 11 вересня 2014 року, передавши квартиру та документи на неї позивачам, як спадкоємцям покупця.
Аналогічно, кожен з них, в тому числі НАУ, як замовник будівництва, який делегував частину своїх повноважень іншим особам, міг прийняти від позивачів по справі оплату 1% вартості квартири, який відповідно до положень п. 3.3. договору мав бути сплачений після обмірів відповідного органу та отримання технічного паспорту на квартиру. Натомість НАУ, як і інші відповідачі через свою відмову від прийому цієї оплати та/або мовчання, змусили позивачів виконати ці зобов`язання достроково, шляхом внесення відповідної суми коштів на депозитний рахунок нотаріуса, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією заяви від 16 липня 2020 року.
Отже, НАУ як замовник будівництва житлового будинку з вбудованими адміністративними приміщеннями на АДРЕСА_7 , в якому розміщена квартира, незважаючи на делегування частини своїх функцій іншим особам, також є належним відповідачем у справі, оскільки є відповідальним за дії осіб, яким він делегував свої повноваження забудовника.
Звертає також увагу на те, що жоден з відповідачів у поданих ними документах до апеляційного суду (апеляційних скаргах, відзиві на апеляційну скаргу) не пояснив, яким чином рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року про визнання права власності на квартиру порушує їх права.
Жоден з них не має прав на квартиру, оплачену позивачами та їх спадкодавцем. Але всі вони протиправно не вчиняли дій, необхідних для оформлення позивачами права власності на цю квартиру, які були зобов`язані вчинити, і при цьому не визнавали за позивачами таких прав (а ТОВ «РК Траєкторія» ще й протиправно відчужило квартиру іншій особі вже після винесення оскаржуваного ним рішення суду першої інстанції).
За таких умов рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року про задоволення позову було єдино правильним.
Просив відмовити у задоволенні апеляційних скарг ТОВ «РК Траєкторія» та ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року, а зазначене рішення залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав. 
Судом першої інстанції встановлено, що11 вересня 2014 року між КП «Житлоінвестбуд - УКБ», як продавцем, та ОСОБА_4 , як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого (п. 1.1.) продавець передав, а покупець прийняв у власність майнові права на квартиру АДРЕСА_8 . 
Під майновими правами сторони розуміють право продавця збудувати та набути у власність об`єкт нерухомого майна, який буде створено у майбутньому, далі квартиру, яке виникне у продавця на підставі документів, вказаних у п. 1.2. договору, в т.ч. договору №130/20 від 17 січня 2012 року, про який згадували сторони.
Відповідно до п. 3.1. договору від 11 вересня 2014 року, вартість майнових прав на квартиру склала 494490 грн. 
Згідно з п. 3.2. договору, покупець здійснює оплату 99% вартості майнових прав за наступним графіком: до 16 вересня 2014 року - 146997 грн 20 коп., до 25 грудня 2014 року - 342993 грн 40 коп.
На виконання умов договору ОСОБА_4 14 вересня 2014 року сплатила 146997 грн 20 коп., а 29 грудня 2014 року - ще 342990,60 грн. 
Загалом - 489990,60 грн, що становить 99% вартості майнових прав на квартиру. 
Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про право власності та свідоцтвом про право на спадщину, виданими нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Губко Ю.В. від 21 серпня 2019 року, та визнаються КП «Житлоінвестбуд - УКБ» у відзиві на позовну заяву. 
Таким чином, ОСОБА_4 належним чином виконала свої зобов`язання за договором від 14 вересня 2014 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . 
Після її смерті право власності на майнові права на спірну квартиру перейшли до її чоловіка, ОСОБА_1 , якому належать 1/2 майнових прав на квартиру відповідно до свідоцтва про право власності від 21 серпня 2019 року (як частка у праві спільної сумісної власності, на майно набуте подружжям за час шлюбу), та 1/6 майнових прав на квартиру відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 21 серпня 2019 року, її дочки, ОСОБА_2 , якій належить 1/6 майнових прав на квартиру відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 21 серпня 2019 року, та матері, ОСОБА_3 , якій належать 1/6 майнових прав на квартиру.
06 жовтня 2015 року житловий будинок на АДРЕСА_11 , якому розташована спірна квартира, було введено в експлуатацію відповідно до сертифікату серія IУ №165152791091, що підтверджується наявними в матеріалах справи листами КП «Житлоінвестбуд - УКБ» від 28 лютого 2020 року, НАУ від 17 серпня 2020 року, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві від 28 лютого 2020 року, принт-скрином з сайту Держархбудінспекції України та не заперечується сторонами.
Відповідно до п. 1.5. договору від 11 вересня 2014 року продавець зобов`язаний передати покупцю квартиру, а покупець прийняти її. 
Передача та приймання здійснюється сторонами за актом приймання-передачі квартири після введення об`єкту капітального будівництва в експлуатацію та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічних паспортів, виготовлених відповідним органом. 
Покупець набуває право власності на квартиру після оформлення акту приймання-передачі квартири.
Згідно з п. 1.7. договору від 11 вересня 2014 року, сторони дійшли згоди, що для оформлення покупцем права власності на квартиру, продавець зобов`язаний надати йому наступні документи:
1) Акт приймання - передачі квартири;
2) Довідку про оплату в повному обсязі вартості квартири;
3) Технічний паспорт квартири, виготовлений відповідним органом.
У відповідності до п. 2.2.1. договору від 11 вересня 2014 року, продавець зобов`язаний приймати від покупця оплату вартості майнових прав на квартиру у строки та на умовах, визначених цим договором. 
А згідно з п. 2.2.2. цього договору продавець зобов`язаний передати покупцю квартиру після введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва в експлуатацію та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічних паспортів, виготовлених відповідним органом.
Згідно з п. 3.3 договору решту вартості майнових прав на квартиру, що залишились неоплаченими, покупець оплачує після обмірів відповідного органу та отримання технічного паспорту на квартиру за ціною майнових прав у перерахунку на 1 кв. м, яка діяла на момент здійснення покупцем останнього поточного платежу за цим договором.
У відповідності до п. 6.1. договору продавець, як особа, яка виконує функції замовника/забудовника будівництва об`єкта капітального будівництва, після завершення його спорудження та введення в експлуатацію, зобов`язується повідомити покупця, засобами телефонного зв`язку або письмовим повідомленням, як власника майнових прав на квартиру, яка є частиною об`єкта капітального будівництва, про дату введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі у цій справі набули право власності на майнові права на спірну квартиру після смерті ОСОБА_4 , яка була дружиною ОСОБА_1 та матір`ю ОСОБА_2 , та за життя сплатила 99% її вартості, і тому мають право вимагати від НАУ, як замовника будівництва та інших відповідачів, яким він делегував функції замовника, які стосуються договору від 14 вересня 2014 року, а також вимагати від них передачі позивачам у власність новозбудованої квартири, проведення обмірів квартири, отримання технічного паспорту та документів, необхідних для державної реєстрації права власності на квартиру.
Натомість відповідачі не визнають права позивачів на спірну квартиру, не видають їм документи, необхідні для державної реєстрації права власності на квартиру та відмовляються приймати оплату 1% вартості квартири, який мав бути сплачений після проведення обмірів квартири та отримання технічного паспорту, чого відповідачі також не зробили.
До такого висновку, суд першої інстанції дійшов на підставі того, що матеріали справи не містять доказів того, що КП «Житлоінвестбуд - УКБ», як продавець за договором від 11 вересня 2014 року, направляло на адресу покупця, ОСОБА_4 , та/або її спадкоємців повідомлення про введення в експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_10 , який визначений договором як об`єкт капітального будівництва.
Крім того, матеріали справи не містять доказів здійснення на замовлення КП «Житлоінвестбуд - УКБ» обмірів спірної квартири та видачі технічного паспорту на неї, після чого мали були здійснені остаточні розрахунки за спірну квартиру. 
Також відсутні докази вчинення з боку КП «Житлоінвестбуд - УКБ» дій щодо видачі покупцю або його спадкоємцям акту приймання-передачі квартири та довідки про оплату в повному обсязі вартості квартири.
При цьому, суд врахував заперечення КП «Житлоінвестбуд - УКБ» щодо того, що договір від 11 вересня 2014 року було укладено ним на виконання умов договору доручення №31/87 від 17 липня 2013 року, укладеного із ТОВ «Альфа-Капітал-Буд», який було припинено 27 грудня 2018 року. 
Однак зауважив, що на дату введення житлового будівництва (06 жовтня 2015 року) та впродовж кількох років після договір доручення №31/87 від 17 липня 2013 року був чинним. 
Однак КП «Житлоінвестбуд - УКБ» не виконало ні свої зобов`язання як продавця за договором від 11 вересня 2014 року, ні свої зобов`язання як повіреного за договором доручення №31/87 від 17 липня 2013 року.
Також, вищевказані зобов`язання перед покупцем (його спадкоємцями) за договором від 11 вересня 2014 року не були виконані іншими відповідачами, кожен з яких свого часу мав таку можливість та був зобов`язаний вчинити відповідні дії.
Так, ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» могло виконати вказані зобов`язання як в період дії договору доручення №31/87 від 17 липня 2013 року, так і після його припинення згідно з додатковою угодою №4 від 17 липня 2013 року.
Тому, укладаючи договір від 11 вересня 2014 року КП «Житлоінвестбуд - УКБ» як повірений діяло від імені та в інтересах ТОВ «Альфа-Капітал-Буд», створюючи цивільні права та обов`язки для нього як довіреного. 
Водночас, після припинення договору доручення №31/87 від 17 липня 2013 року вищевказані зобов`язання продавця за договором від 11 вересня 2014 року КП «Житлоінвестбуд - УКБ» вже не могло їх виконати (на відміну від ТОВ «Альфа-Капітал-Буд»).
ТОВ «РК Траєкторія» могло виконати вказані зобов`язання продавця за договором від 11 вересня 2014 року в період після 20 травня 2019 року, коли було укладено між ним, ТОВ «Альфа-Капітал-Буд», КП «Житлоінвестбуд - УКБ» та НАУ договору про відступлення прав та обов`язків (заміну сторони) за договором про передачу частини функцій замовника на будівництво житлового будинку з вбудованими адміністративними приміщеннями на АДРЕСА_7 №130/20 від 17 січня 2012 року. 
Адже за цим договором ТОВ «РК Траєкторія» прийняло на себе всі зобов`язання за договором про передачу частини функцій замовника №130/20 від 17 січня 2012 року, які до цього належали ТОВ «Альфа-Капітал-Буд».
В свою чергу, НАУ міг виконати зобов`язання продавця за договором від 11 вересня 2014 року, оскільки саме він відповідного до матеріалів справи є замовником будівництва житлового будинку з вбудованими адміністративними приміщеннями на АДРЕСА_7 , делегувавши частину своїх функцій як Замовника ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» (яке з 20 травня 2019 року було замінено на ТОВ «РК Траєкторія») та КП «Житлоінвестбуд - УКБ» за договором №130/20 від 17 січня 2012 року, він, тим не менше, залишився відповідальним за результати та наслідки їх діяльності.
Адже за своєю правовою природою договір про передачу частини функцій замовника будівництва є різновидом договору доручення. 
Підтвердженням тому - положення п.п. 4 п. 1 ст. 1 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до яких дії, спрямовані на виконання функцій замовника будівництва, може виконувати особа, якій доручено вчинення дій з виконання підготовчих та/або будівельних робіт на підставі та у межах, встановлених договором доручення.
Відтак, суд першої інстанції виходив з того, що кожен з відповідачів міг і в різні періоди повинен був виконати зобов`язання, покладені на продавця за договором від 11 вересня 2014 року, однак не зробив цього, тим самим порушивши права спадкоємців покупця.
Аналогічно, кожен з них міг прийняти від позивачів по справі оплату 1% вартості квартири, який відповідно до положень п. 3.3. договору мав бути сплачений після обмірів відповідного органу та отримання технічного паспорту на квартиру. 
Однак з огляду на бездіяльність відповідачів, які не забажали прийняти кінцеву оплату, позивачі виконали це зобов`язання шляхом внесення відповідної суми коштів на депозитний рахунок нотаріуса, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією заяви від 16 липня 2020 року.
Між тим, через протиправну бездіяльність відповідачів, позивачі були позбавлені можливості зареєструвати право власності на спірну квартиру з огляду на вимоги Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868 щодо переліку документів, необхідних для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб.
Отже, позивачі мали обґрунтовані та законні сподівання на реалізацію свого майнового права - отримання новозбудованої квартири у власність. 
Позов спрямований на захист їх права на новозбудовану квартиру, яке не визнається відповідачами. 
Способом захисту позивачі обрали визнання за ними такого права, що відповідає положенням статті 16 ЦК України.
З такими висновками колегія суддів у повній мірі погодитись не може, та вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , який діє у власних інтересах та інтересах ОСОБА_2 , з огляду на таке.
Колегією суддів при перегляді судового рішення суду першої інстанції, окрім іншого було встановлено, що 24 травня 2021 року між ТОВ «РК ТРАЄКТОРІЯ» та ТОВ «КОМПАНІЯ ЄВРО-БУД» був укладений договір купівлі-продажу майнових прав на приміщення №760.
21 червня 2021 року між ТОВ «РК ТРАЄКТОРІЯ» та ТОВ «КОМПАНІЯ ЄВРО-БУД» була укладена додаткова угода №1 до договору купівлі-продажу майнових прав на приміщення №760 від 24 травня 2021 року (замінено об`єкт нерухомості на квартиру АДРЕСА_12 ).
11 лютого 2025 року ТОВ «РК ТРАЄКТОРІЯ» видало ТОВ «КОМПАНІЯ ЄВРО-БУД» довідку (виписку) №11/02.25-3 із переліку осіб, які брали участь в інвестуванні (фінансуванні) об`єкта будівництва.
11 березня 2025 року між ТОВ «РК ТРАЄКТОРІЯ» та ТОВ «КОМПАНІЯ ЄВРО-БУД» був підписаний Акт приймання-передачі від 11 березня 2025 року до договору купівлі-продажу майнових прав на приміщення №760 від 24 травня 2021 року та відповідно ТОВ «РК ТРАЄКТОРІЯ» видало ТОВ «КОМПАНІЯ ЄВРО-БУД» Довідку №11/03.25-1 від 11 березня 2025 року про оплату сто відсотків майнових прав.
Таким чином, новим власником квартири стало ТОВ «КОМПАНІЯ ЄВРО-БУД», належним чином виконали свої зобов`язання за договором купівлі-продажу майнових прав на приміщення №760 від 24 травня 2021 року та ТОВ «КОМПАНІЯ ЄВРО-БУД» цілком законно отримала майнові права на квартиру та в подальшому ОСОБА_5 - ПН КМНО як державний реєстратор зареєстрував право власності на квартиру за ТОВ «КОМПАНІЯ ЄВРО-БУД».
У липні 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції із скаргою на рішення від 27 червня 2025 року №79651989 ПН КМНО Воловиченка В.В., від 01 липня 2025 року №79699924 приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Деребери Т.О. щодо квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_13 .
Наказом Міністерства юстиції України «Про відмову у задоволенні скарги» №2388/7 від 11 листопада 2025 року, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки рішення ПН КМНО Воловиченка В.В. від 27 червня 2025 року №79651989 та приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Деребери Т.О. від 01 липня 2025 року №79699924 відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав.
Також, фактично, зазначеним Наказом Міністерства юстиції України «Про відмову у задоволенні скарги» № 2388/7 від 11 листопада 2025 року було підтверджено законність переходу права власності до ТОВ «КОМПАНІЯ ЄВРО-БУД».
Натомість, жодним чином ТОВ «КОМПАНІЯ ЄВРО-БУД» не була залучена до розгляду справи в суді першої інстанції, хоча саме законність права власності останньої було підтверджено Наказом Міністерства юстиції України.
Згідно із ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Відповідно до ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право заклопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. 
Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. 
Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.
Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. 
Відповідач притягається до справи у зв`язку із позовною вимогою, яка пред`являється до нього.
Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.
Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за цим позовом.
Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. 
Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. 
Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.
Отже, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
Визначення позивачем у справі складу сторін (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. 
Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови в задоволенні позову у зв`язку з неналежним суб`єктним складом сторін.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. 
За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. 
Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. 
Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.
Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі №523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року в справі №308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року в справі №127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року в справі №372/51/16-ц, від 12 грудня 2018 року в справі №570/3439/16-ц, від 30 січня 2019 року в справі №552/6381/17-ц, від 13 березня 2019 року в справі №757/39920/15-ц та від 27 березня 2019 року в справі №520/17304/15).
Пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові (постанови Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі №300/808/19, від 07 грудня 2023 року в справі №363/2300/20, від 13 грудня 2023 року в справі №753/8710/21, від 01 квітня 2025 року у справі №953/7076/23).
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
З огляду на зазначену позицію Верховного Суду та беручи до уваги, що законного власника квартири не було залучено до розгляду справи, суд першої інстанції помилково дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Крім цього, позивачами було обрано неналежний спосіб захисту, з огляду на таке.
Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. 
Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі №916/1415/19 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі №522/1528/15-ц (пункт 82), від 08 лютого 2022 року у справі №209/3085/20 (пункт 24)). 
Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. 
Тобто, цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі №910/3009/18 (пункт 63)).
Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, суди повинні зважати й на його ефективність з погляду Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
У § 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Сполученого Королівства» (Chahal v. The United Kingdom, заява №22414/93, [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. 
Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.
У статті 13 Конвенції гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, в якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі. 
Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції залежить, зокрема, від характеру скарг заявника. 
Однак, засіб захисту, що вимагається статтею 13, має бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (§ 75 рішення ЄСПЛ від 05 травня 2005 року у справі «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02)).
Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово зазначала, що перелік способів захисту, визначений у ч. 2 ст. 16 ЦК України, не є вичерпним. 
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини 2 вказаної статті). 
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. 
Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанова від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі №487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 15 вересня 2020 року у справі №469/1044/17).
Так, по справі достовірно встановлено, що ТОВ «Компанія Євро-Буд» набуло права власності на всю квартиру, в той час як відповідно до оскаржуваного рішення суду першої інстанції визначено право власності за позивачами в наступному порядку: за ОСОБА_1 право власності на 1/2 та 1/6 частку квартири АДРЕСА_5 ; визнано за ОСОБА_2 , законним представником якої є ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_5 .
Таким чином, як вбачається з вищевикладеного, ТОВ «Компанія Євро-Буд» взагалі не була залучена до розгляду справи в суді першої інстанції як законний власник всієї квартири, а обраний позивачами спосіб захисту не відновить порушені права позивачів.
На вказане вище суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, не відповідність висновків суду встановленим обставинам.
З огляду на те, що вирішуючи позовні вимоги, суд не вірно застосував норми матеріального права, порушив процесуальні норми, рішення районного суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі відмови в позові - на позивача. 
Відтак, з позивача ОСОБА_1 на користь ТОВ «РК Траєкторія» та ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційних скарг у розмірі по 3033,08 грн. на кожного, який підлягав сплаті і був сплачений останніми, за ставками, які діяли на час звернення до суду із апеляційними скаргами, згідно вимог ЗУ «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-384, ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «РК Траєкторія» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Капітал-Буд» задовольнити.
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 до Національного авіаційного університету, Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд - УКБ», Товариства з обмеженою відповідальністю «РК Траєкторія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Капітал-Буд», третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_14 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РК Траєкторія» (03115, м. Київ, вул. Пушиної Феодори, 13, код ЄДРПОУ 33540479) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3033,08 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_14 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Капітал-Буд» (61001, м. Харків, мікрорайон Захисників України, 7/8, код ЄДРПОУ 36797804) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3033,08 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складений 18 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба