ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №636/3443/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1 
Провадження №11кп/818/91/26    Доповідач: ОСОБА_2 
Категорія: ч.1 ст.121 КК України  

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: 

-головуючого ОСОБА_2 ,
-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
-при секретарі ОСОБА_5 , 
-за участю прокурора ОСОБА_6 ,
-обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 22 травня 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Піонер Великобурлуцького району Харківської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно працевлаштованого адміністратором ТОВ «РОСТ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не маючого судимості,

засуджено за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – у сумі 435 грн.

Кримінальне провадження було розглянуто судом у порядку, передбаченому ст.ст.381-382 КПК України.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Як установив суд, 10.05.2024 близько о 22 годині ОСОБА_8 та ОСОБА_7 перебували поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
Так 10.05.2024 близько 22 год. 00 хв. між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин. Під час даного конфлікту ОСОБА_7 на підставі раптово виниклого умислу направленого на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , діючи навмисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання наслідків, взявши палицю до рук, наніс ОСОБА_8 один удар в область голови ззаду, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани волосистій частині голови в тім`яно-потиличній області, який відповідно до висновку судово-медичної експертиз №12-14-91-Ч/24 від 13.05.2024 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я, згідно з п.2.3.2. б), 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ставить питання про скасування вироку в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання степеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Указав, що у порушення вимог ч.2 ст.53 КК України ОСОБА_7 призначено покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто нижче від найнижчої межі, встановленої в загальній частині КК України для даного виду покарання. Просить ухвалити вирок апеляційним судом та призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її.

Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора. 

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, думку обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Виходячи із положень ч.3 ст.404 КПК України, висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів не перевіряє оскільки вони ніким не оспорюються, а розгляд кримінального провадження відбувся в у порядку, передбаченому ст.ст.381-382 КПК України.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у виді штрафу призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому судом враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст..89 КК України не має судимості, за місцем фактичного проживання характеризується позитивно, не одружений, працює адміністратором ТОВ «РОСТ», на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнавши останні дві обставини пом`якшуючими покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст.53 КК України, розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Згідно ч.1 ст.69 КК України суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині Кодексу.

Санкцією ч.1 ст.125 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Як слідує із матеріалів провадження, у порушення вимог ч.2 ст.53, ч.1 ст.69 КК України ОСОБА_7 призначено покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в загальній частині КК України.

Зазначене свідчить про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне, на підставі п.4 ч.1 ст.409 КПК України, вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати, та відповідно до вимог, передбачених п.2 ч.1 ст.420 КПК України, ухвалити вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 

Керуючись ст.ст. 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,-

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 22 травня 2024 року щодо ОСОБА_7 , в частині призначеного йому покарання, скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн. 

У решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: