ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №336/11323/25 Головуючий в 1 інст. Дацюк О.І.
Провадження №33/807/480/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2026 року      місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 — адвоката Рикуна А.В., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Шох К.А. та доповненнями до апеляційної скарги, поданими адвокатом Рикуном А.В., на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 5 листопаду 2025 року приблизно о 18.18 годині, ОСОБА_1 перебуваючи біля будинку №27 по вул. Героїв 55-ї бригади у м. Запоріжжя, керував автомобілем Nissan Primera, реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння та на пропозицію поліцейських відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Шох К.А., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначила, що звернулася з апеляційною скаргою у встановлені законом строки, однак постановою судді апеляційного суду від 30 грудня 2025 року їй безпідставно повернена апеляційна скарга з посилання на відсутність електронного підпису, що спростовується долученим до апеляційної скарги витягом з листування електронної пошти.
Отже вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду від 27 листопада 2025 року пропущений нею з поважних причин.
Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суді Шевченківського районного суду від 27 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати. Ухвалити нову постанову, якою провадження в справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
6 березня 2026 року адвокат Рикун А.В. звернувся до апеляційного суду з доповненнями до апеляційного скарги в інтересах ОСОБА_1 на підставі договору про надання правничої допомоги від 6 грудня 2025 року.
Зазначив про відсутність у поліцейських законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням  ОСОБА_1 .
Посилається на порушення процедури огляду  ОСОБА_1 , оскільки працівником поліції була оголошення лише ознака алкогольного сп`яніння у виді запаху алкоголю з порожнини рота, інших ознак не було встановлено. Відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду та направленні на огляд не узгоджується з наявним відеозаписом, зокрема у виявлених ознаках алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .
Отже вважає, що дії поліцейського відносно водія з моменту його зупинки і до моменту пред`явлення вимоги пройти огляд в закладі охорони здоров`я є повністю незаконним, а подальше письмове зазначення в направленні на огляд до закладу охорони здоров`я розцінюється лише як формальне заповнення даних матеріалів, які не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та жодним доказом не підтверджуються. Крім того, у вказаному направлені зазначений час його складання 18 год. 55 хв., тоді як з відеозапису події вбачається, що в наведений час направлення поліцейським не складалося та ОСОБА_1 не вручалося.
Наголосив, що лише в разі отримання водієм письмового направлення, останній відмовляється від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.
Крім того, стверджує про порушення процедури огляду ОСОБА_1 , оскільки останній є діючим військовослужбовцем, отже має спеціальний статус, а тому його огляд мав бути проведений з урахування положень ст.266-1 КУпАП.
Вказує про те, що складений протокол відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки фактичні обставини викладені в ньому не підтверджуються сукупністю доказів, а отже протокол не відповідає вимозі його достовірності.
Просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27 листопада 2025 року, провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Крім того, адвокат Рикун А.В. звернувся до суду з наступними клопотаннями:
- про зупинення провадження в справі до звільнення ОСОБА_1 з військової служби або відкладення розгляду справи на іншу дату;
- про визнання недопустимими та недостовірними доказами Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 5 листопада 2025 року;
- про призначення адміністративного стягнення з урахуванням принципу індивідуалізації, а саме застосувати аналогію закону ст.69 КК України і призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення без позбавлення права керування транспортним засобом.
Дослідивши матеріали справи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду, з урахування положень ст. 294 КУпАП, вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2025 року.
Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1  про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), присутність його захисника – адвоката Рикуна А.В., суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю  ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Щодо заявленого захисником клопотання про зупинення провадження в справі з підстав того, що ОСОБА_1 на даний час проходить військову службу слід зазначити, що нормами КУпАП не передбачено зупинення провадження в справах про адміністративне правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП з наведеної підстави, а тому вказане клопотання не підлягає задоволенню.
Одночасно слід зазначити, що листом Верховного суду до апеляційних та місцевих судів загальної юрисдикції від 04 грудня 2025 року №718/0/158-25 надано роз`яснення, що частиною четвертої статті 277 Кодексу про адміністративні правопорушення передбачені певні випадки зупинення розгляду справ про адміністративні правопорушення, однак зупинення розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, у зв`язку з перебуванням осіб, що притягаються до адміністративної відповідальності на військовій службі можливе лише після внесення змін до КУпАП.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, ОСОБА_1 скористався правовою допомогою адвоката Рикуна А.В, який в його інтересах має право подати суду пояснення, клопотання, докази в даній справі та висловити позицію щодо складеного відносно ОСОБА_1 протоколу.
Щодо заявленого клопотання адвоката Рикуна А.В. про визнання доданих до справи акту огляду та направлення до закладу охорони здоров`я неналежними та недопустимими доказами, то суддя апеляційного суду відмовляє у його задоволенні, оскільки наявні в справі документи сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки фіксують обставини, які відносяться до зазначеної в протоколі події та не містить ознак фальсифікації.
Клопотання сторони захисту про необхідність застосування аналогії закону зокрема ст.69 КК України, внаслідок чого не призначати ОСОБА_1 додаткове стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік також не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно ч.1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Аналіз наведених норм закону дає підстави дійти висновку що, норми КК до сфери національного законодавства про адміністративні правопорушення у розумінні ст.2 КУпАП не віднесено, а тому під час розгляду справ про адміністративне правопорушення та їх апеляційного перегляду норми кримінального права застосуванню не підлягають.
За змістом частини 1 статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Із аналізу вищевказаної норми закону вбачається, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною та передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу, поєднаного із позбавлення права керування транспортними засобами.
Під час апеляційного перегляду справи адвокат Рикун А.В. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та доповненнях до неї, просив її задовольнити.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката Рикуна А.В., перевіривши доводи апеляційної скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 504503 від 5 листопада 2025 року підтверджується:
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому відображені виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія пройти огляд на місці зупинки ТЗ (а.с. 4);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 5 листопада 2025 року, в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд у КНП «Обласний клінічний заклад з надання психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР не проводився у зв`язку з відмовою від проходження (а.с. 5);
- відеозаписом події (а.с. 10а).
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суддя апеляційного суду.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан, зокрема алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Працівниками патрульної поліції вказані вимоги закону дотримані.
Доводи апеляційної скарги про відсутність у поліцейських законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням  ОСОБА_1 та оголошення лише однієї ознаки алкогольного сп`яніння у виді запаху алкоголю з порожнини рота, виявленої у останнього, суддя апеляційного суду, проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються відеозаписом події.
Так, відеозаписом, доданим до протоколу, зафіксовано отримання поліцейськими взводу реагування виклику на службовий планшет про факт керування водієм транспортного засобу Nissan Primera, реєстраційний номер НОМЕР_1 з порушеннями ПДР України та з наявними ознаками алкогольного сп`яніння у водія. З метою перевірки наведеного факту та припинення водієм порушень ПДР України був зупинений автомобіль Nissan Primera, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , у якого наявні виражені візуальні ознаки сп`яніння. Повідомлення поліцейським, що ОСОБА_1 зупинений за орієнтуванням, на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Слідує перевірка документів водія, під час якої поліцейський повідомляє, що у ОСОБА_1 наявний запах алкоголю з порожнини рота. Оскільки до повноважень поліцейських взводу реагування, які здійснили зупинку ОСОБА_1 не входить складання протоколів за ст. 130 КУпАП, останніми викликаний на місце зупинки екіпаж патрульної поліції, про що повідомлено водію. Після прибуття екіпажу інспекторів патрульної поліції, останніми виявлені у ОСОБА_1 та оголошенні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів (час запису 02:23:28). Зафіксовано підтвердження ОСОБА_1 факту вживання ним алкогольних напоїв (час запису 02:25:10). На пропозицію пройти огляд на установлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 надає відмову. Повідомлення водію про відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на установлення стану алкогольного сп`яніння у передбаченому законодавством порядку. Роз`яснення ОСОБА_1 його процесуальних справи. Складання та підписання протоколу.
Жодних об`єктивних, вагомих причин, які б можна було розцінити як поважні задля відмови від проходження відповідного огляду, суддя апеляційного суду не вбачає.
ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Отже, на переконання судді апеляційного суду, працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, ЗУ «Про Національну поліцію».
Доводи апеляційної скарги про неправильне зазначення в направленні до закладу охорони здоров`я часу його складання та не вручення такого ОСОБА_1 до уваги не приймаються, оскільки час відображений в направленні повністю узгоджується з часом пропозиції ОСОБА_1 о 18 год. 55 хв. пройти огляд на установлення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та відмовою останнього від такого огляду. 
Одночасно слід зазначити, що законодавством не передбачено вручення письмового направлення водію, оскільки такий огляд проводиться у присутності поліцейського який має забезпечити доставку особи, яка погодилася на проходження відповідного огляду, однак ОСОБА_1 відмовився від огляду.
Доводи апеляційної скарги про порушення процедури огляду ОСОБА_1 , оскільки останній є діючим військовослужбовцем, отже має спеціальний статус, а тому його огляд мав бути проведений з урахування положень ст.266-1 КУпАП, є також необґрунтованими.
Так, аналіз наведених положень КУпАП свідчить про те, що даними нормами права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом. 
Тобто, наведені положення не стосуються спеціального суб`єкту - водій транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень. 
Отже, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду, передбачений спеціальною нормою закону - ст. 266 КУпАП, які проводять працівники Національної поліції.
Крім того, відповідно до вимог частини 1 статті 15 КУпАП військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Шох Кристини Антонівни, подану в інтересах ОСОБА_1 та доповнення до апеляційної скарги, поданими адвокатом Рикуном Антоном Вадимовичем, залишити без задоволення.
Постанову судді Шевченківського районного суду від 27 листопада 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду      В.Я. Рассуждай

Дата документу  Справа № 336/11323/25