ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

29607, м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1, e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, тел.(0382)71-81-84
_______________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"21" квітня 2026 р. Справа №924/1151/25 

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., за участю секретаря судового засідання Нечаюк А.О., розглянувши матеріали справи
за позовом комунального підприємства по експлуатації теплового господарства ''Тепловик'' Старокостянтинівської міської ради, м. Старокостянтинів
до фізичної особи-підприємця Мельника Сергія Васильовича, м. Старокостянтинів
про стягнення 142203,03 грн. - заборгованості за теплову енергію

За участю представників:
від позивача: не з`явився 
від відповідача: Мельник С.В. – фізична особа-підприємець

У судовому засіданні, згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення. 
Скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення проголошено 21.04.2026р., оскільки у судовому засіданні оголошувалась перерва. 

Процесуальні дії по справі.
Ухвалою суду від 25.11.2025р. відкрито провадження у справі №924/1151/25 за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження та призначено підготовче засідання.
18.12.2025р. постановлено ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів та відкладення підготовчого засідання на іншу дату.
Ухвалою суду від 20.01.2026р. відмовлено у задоволенні клопотань відповідача про витребування доказів (вх. №05-06/190/26 від 16.01.2026р.; вх. №05-06/212/26 від 19.01.2026р. Зауваження фізичної особи-підприємця Мельника Сергія Васильовича на протокол судового засідання від 18.12.2025р. залишено без розгляду; підготовче засідання відкладено на іншу дату.
10.02.2026р. постановлено ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Виклад позицій учасників судового процесу.
Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за теплову енергію в сумі 142203,03 грн. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач являється власником приміщення за адресою: м. Старокостянтинів, вул. Авіаторів, 15, магазин '' ІНФОРМАЦІЯ_1 ''. У свою чергу, позивач постачає теплову енергію в будинок, де знаходиться приміщення відповідача, на підставі типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 06.10.2021р. 
Однак, відповідач ухиляється від сплати за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 20.11.2023р. по 29.04.2025р. Крім того, посилається на рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.02.2024р. по справі №924/1192/23, згідно якого з відповідача стягнуто заборгованість за теплову енергію, що виникла до 20.11.2023р., і відповідач погасив її. Відмічає, що відносини між позивачем та відповідачем не змінилися, але відповідач відмовляється сплачувати борг, що виник після 20.11.2023р. 
Відповідач у відзиві, поданому 11.12.2025р., проти позову заперечував. В обґрунтування посилається на те, що приміщення магазину ''Перлина'' є окремим, самостійним об`єктом нерухомості, який інженерно відокремлений від внутрішньо будинкової системи опалення житлового будинку по вул. Авіаторів, 15. Теплопостачання магазину здійснюється через окремий гідравлічно незалежний контур, врізаний безпосередньо до магістральної теплової мережі КП ''Тепловик'' до загально будинкового вузла комерційного обліку. Цей контур має власний комерційний вузол обліку, який за спірний період фіксує 0,0 Гкал споживання, що офіційно підтверджено самим позивачем листом №756 від 03.12.2025р. Також, вказує, що транзитна магістраль, що проходить через підвал магазину, є частиною зовнішньої тепломережі КП ''Тепловик'', а не елементом ВБСО будинку, і створює лише технологічні втрати позивача, а не послугу опалення для відповідача. Тому, на думку відповідача, відсутній факт надання послуги теплопостачання приміщення у спірний період.
Відповідач у відзиві на позов пропонував суду у разі необхідності вирішити питання про призначення інженерно-технічної (теплотехнічної) експертизи теплових мереж та схеми підключення приміщення відповідача.
Оскільки вказана позиція не була клопотанням про призначення експертизи в розумінні положень ст. 99 ГПК України, вона судом не розглядалась. 
Позивач у додаткових поясненнях зазначив, що проведення розрахунку за розподіл теплової енергії здійснюється на підставі методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. Розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Відзначає, що розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудовних приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.
У додаткових поясненнях від 28.01.2026р. відповідач звертає увагу на те, що технічні пояснення щодо схем, контурів, меж балансової належності та експлуатаційної відповідальності, статусу транзитної магістралі мають бути викладені та підписані посадовою особою, відповідальною за технічну експлуатацію мереж (головний інженер/інженер/інша відповідальна особа); розрахунки та фінансово-економічні пояснення щодо алгоритму нарахувань, вихідних даних, площ, коефіцієнтів, а також способу врахування/неврахування показників КВО Відповідача, мають бути надані у вигляді документа, підписаного посадовою особою, відповідальною за формування і контроль нарахувань (головний бухгалтер/економіст/інша відповідальна особа). Це не є лише формальною вимогою щодо підпису, а безпосередньо стосується можливості перевірки достовірності первинних даних, що лежать в основі позовних вимог, а також забезпечення суду зрозумілою і перевіреною моделлю нарахувань. 
Згідно письмових пояснень відповідача від 08.02.2026р. технічні документи (схеми підключення, пояснення щодо контурів, статусу транзитної магістралі), підписані відповідальною інженерною посадовою особою, мають істотне значення для правильного встановлення фактичних обставин справи з таких підстав. Документ, підписаний посадовою особою, відповідальною за технічну експлуатацію теплових мереж (головний інженер або інший профільний фахівець), є технічно обґрунтованим первинним документом, за достовірність якого підписант несе передбачену законом відповідальність. Процесуальний представник, а також керівник підприємства, навіть за наявності у нього відповідної освіти або досвіду, не здійснюють виконання функцій з технічної експлуатації, обслуговування та контролю конкретних ділянок теплових мереж у межах своїх посадових обов`язків, а відтак не несуть персональної відповідальності за технічні параметри конкретної ділянки системи теплопостачання. Зазначені функції покладені на профільних інженерно-технічних працівників, які й мають бути підписантами відповідних технічних документів.
Посилається на ч. 1 ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», комерційний облік є обов`язковою основою для визначення обсягів спожитої теплової енергії; частини 1 статті 10 цього Закону, розрахунки між сторонами здійснюються на підставі показників вузлів комерційного обліку. Крім того, навіть у межах підзаконного нормативного акта Методики №315 законодавець прямо передбачив спеціальну норму. Згідно з пунктом 8 Розділу I Методики №315, у разі наявності окремого інженерного вводу та власного вузла комерційного обліку обсяг споживання визначається виключно за показниками такого вузла та не бере участі у загальному розподілі по будівлі.
Згідно письмових пояснень від 24.02.2026р. відповідач додатково повідомляє, що за наявності трьох окремих комерційних вузлів обліку, гідравлічної незалежності трьох споживачів та застосовуння Закону про комерційний облік як акт вищої юридичної сили відсутні правові підстави для застосування до магазину «Перлина» формул внутрішньо будинкового розподілу.
У додаткових письмових поясненнях від 22.03.2026р. відповідач відмічає, що оскільки магазин «Перлина» має окремий інженерний ввід, його лічильник, згідно із Законом, є вузлом комерційного обліку (п. 4 ст. 1), а не розподільного (п. 6 ст. 1). Таким чином, важає, що Закон чітко розмежовує вузол комерційного обліку (загальний облік споживання об`єкта) та вузол розподільного обліку (індивідуальний облік у межах спільної системи будівлі). Посилається на ч. 1 ст. 9 Закону: Комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з показаннями його засобів вимірювальної техніки». Тобто Закон прямо встановлює, що обсяг спожитої теплової енергії визначається саме показниками вузла комерційного обліку. Вважає, що саме ця норма є базовою для формування розрахунків за теплову енергію.
На думку відповідача, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував включення об`єкта відповідача до єдиної внутрішньобудинкової системи теплопостачання, в межах якої здійснюється розподіл обсягів теплової енергії. Зазначає, що позивач у своїх поясненнях не визначив жодного базового комерційного вузла обліку, показання якого могли б бути покладені в основу розрахунку загального обсягу теплової енергії, що підлягає подальшому розподілу. Вважає, що сам по собі факт існування Методики №315 та посилання на статтю 10 Закону не є достатнім для обґрунтування нарахувань. Позивач не довів наявності передумов для застосування вказаної Методики, що відповідно до статей 13, 74 ГПК України покладає на нього ризик настання негативних процесуальних наслідків недоведеності заявлених вимог. Закон забороняє застосовувати механізми внутрішньобудинкового розподілу до окремого приміщення, яке має незалежний інженерний ввід та власний вузол комерційного обліку. Застосування Позивачем зазначеного механізму у даному випадку суперечить імперативним нормам Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та здійснене без належного правового і фактичного підґрунтя.
У письмовій позиції, поданій 22.03.2026р., відповідач зауважує, що закон чітко розмежовує вузли обліку на комерційні та розподільні. Магазин «Перлина» має окремий інженерний ввід, що підтверджено самим позивачем у листі №756. Робить висновок, що вузол обліку Відповідача відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону є вузлом комерційного обліку. Відповідно до статті 9 Закону, комерційний облік здійснюється виключно на підставі показань вузла комерційного обліку. Прилад Відповідача зафіксував « 0 Гкал». Закон не передбачає можливості ігнорування цих показань та застосування розрахункових механізмів за відсутності підстав, визначених законом. Помилкове застосування Методики №315. Однак стаття 10 регулює виключно розподіл обсягів комунальної послуги між споживачами в межах єдиної системи теплопостачання. Для застосування Методики Позивач повинен визначити загальний обсяг теплової енергії будівлі. Водночас у даному випадку будівля має три окремі інженерні вводи та три окремі вузли комерційного обліку. Єдиного базового обсягу теплової енергії, який міг би бути розподілений, технічно не існує. У матеріалах справи відсутні докази існування такого обсягу, що виключає можливість застосування Методики №315. При цьому Позивач не довів наявності жодної з обов`язкових умов для застосування механізму розподілу, передбаченого статтею 10 Закону та Методикою №315. Нарахування Позивача не відповідають вимогам Закону, здійснені без належного правового та фактичного підґрунтя і не підтверджені належними доказами, це не виконання закону, а зловживання монопольним становищем.
Представник позивача у судове засідання не з`явився.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував.
Розглядом матеріалів справи встановлено:
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 20.11.2025р. Мельник Сергій Васильович зареєстрований фізичною особою-підприємцем.
Місцем здійснення Мельником С.В. підприємницької діяльності являється магазин по вул. Попова, 15, в місті Старокостянтинів, про що свідчить свідоцтво про сплату єдиного податку серії В №253349 від 30.11.2004р 
Згідно з інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.12.2023р. №356678296 приміщення магазину ''Перлина'' за адресою: Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Попова, буд. 15 належить на праві власності Мельнику Сергію Васильовичу згідно договору купівлі-продажу від 02.03.2017р. 
Згідно рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.02.2024р., яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.06.2024р. у справі №924/1192/23, задоволено позов комунального підприємства по експлуатації теплового господарства ''Тепловик'' Старокостянтинівської міської ради, м. Старокостянтинів до фізичної особи-підприємця Мельника Сергія Васильовича, м. Старокостянтинів про стягнення 708,54 грн. – абонентської плати та 168059,12 грн. - заборгованості за теплову енергію.
Судом у справі №924/1192/23 встановлено, що між комунальним підприємством по експлуатації теплового господарства ''Тепловик'' Старокостянтинівської міської ради та фізичною особою-підприємцем Мельником Сергієм Васильовичем було укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 06.10.2021р.
Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії (06.10.2021р.) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі - послуга) індивідуальному споживачу (далі - споживач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (п. 1 договору).
Даний договір набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному сайті виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради та веб сайті комунального підприємства по експлуатації теплового господарства ''Тепловик'' Старокостянтинівської міської ради (п. 2 договору).
Відповідно до п. 3 договору виконавець має право змінити умови договору. У разі зміни виконавцем умов, крім зміни ціни договору, вони вступають в силу через 30 днів з моменту розміщення змінених умов на офіційному сайті виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради та веб-сайті виконавця. Інформування споживача про намір зміни ціни/тарифу на послугу здійснюється виконавцем відповідно до Порядку інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності, затвердженого наказом Мінрегіону від 05 червня 2018р. №130. 
Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги (п. 4 договору).
За умовами пункту 5 типового договору, виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. При цьому, обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.
Згідно п. п. 7, 8 типового договору, постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період безперервно, крім часу перерв, визначених ч. 1 ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, крім часу перерв, визначених ч. 1 ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Виконавець забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості згідно з вимогами пунктів 5 і 6 цього договору до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку. 
Згідно з п. 11 договору, обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (далі - Методика розподілу).
Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показань таких вузлів обліку. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку розподіл обсягу спожитої теплової енергії здійснюється для кожної окремої частини будинку, обладнаної вузлом комерційного обліку послуги. Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).
Відповідно до п. 17 договору зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії здійснюється виконавцем щомісяця.
Розподіл обсягу теплової енергії, спожитої в будинку, згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" здійснює виконавець. (п. 22 договору).
У п. 30 договору передбачено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019р. №830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021р. №1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця. У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).
Відповідно до п. 31 договору вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному на веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця. У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу.
Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно. (п. 32 договору).
Згідно з п. 33 договору виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.
Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. (п. 34 договору).
У разі коли споживач вніс плату виконавцю за розрахунковий період не в повному обсязі або більшому, ніж зазначено в рахунку, обсязі, виконавець здійснює зарахування коштів згідно з призначенням платежу. За відсутності призначення платежу - у такому порядку: в першу чергу - в рахунок плати за послугу; в другу чергу - в рахунок плати за абонентське обслуговування. (п. 37 договору).
Відповідно до пп. 3 п. 41 Договору, споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.
За пп. 5, 6 п. 42 Договору, виконавець має право звертатися до суду в разі порушення споживачем умов цього договору; на відшкодування збитків у разі наявності порушень у роботі теплового обладнання споживача, що призвели до перебоїв у технологічному процесі постачання теплової енергії.
Сторони несуть відповідальність за невиконання умов цього договору відповідно до цього договору або закону. (п. 44 Договору).
Цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. (п. 51 договору).
Як встановлено у п. 54 договору, у разі відключення приміщення споживача від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку цей договір не припиняє своєї дії. 
Плата за абонентське обслуговування відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №808 від 21.08.2019р. ''Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування'' становить – 33,74 грн.
За період з 20.11.2023р. по 29.04.2025р. відповідачу виставлено рахунки за надані послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 142203,03 грн., а саме: №981 від 29.04.2025р. на суму 15023,66 грн., №536 від 19.03.2025р. на суму 14551,99 грн., №429 від 25.02.2025р. на суму 13844,40 грн., №26 від 16.01.2025р. на суму 14386,88 грн., №2329 від 30.12.2024р. на суму 11108,57 грн., №1880 від 14.11.2024р. на суму 4693,40 грн., №969 від 30.04.2024р. на суму 11416,83 грн., №527 від 14.03.2024р. на суму 11183,82 грн., №280 від 13.02.2024р. на суму 17474,72 грн., №147 від 18.01.2024р. на суму 14166,17 грн., №2168 від 11.12.2023р. на суму 11090,63 грн., №2033 від 20.11.2023р. на суму 3261,96 грн.
Борг відповідача перед позивачем за теплову енергію за період з 20.11.2023р. по 29.04.2025р. склав 142203,03 грн.
Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд приймає до уваги наступне.
У відповідності до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Постачання теплової енергії відноситься до житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (ст. ст. 5, 7 Закону України ''Про житлово-комунальні послуги''). При цьому, згідно ч. 1 ст. 12 Закону України ''Про житлово-комунальні послуги'' надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
У п. п. 29, 36, 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03.10.2007р. визначено, що теплова енергія постачається безперервно, якщо договором не передбачено інше. Теплопостачальна організація зобов`язується забезпечувати протягом обумовленого в договорі часу безперервне постачання теплової енергії (за винятком нормативно встановлених перерв), підтримувати параметри теплоносія, що подається з колекторів джерела теплової енергії, на вході в теплову мережу споживача теплової енергії відповідно до температурного графіка теплової мережі, не допускаючи відхилення параметрів, визначених договором. Споживач теплової енергії зобов`язаний, зокрема, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих правил; повідомити теплопостачальну організацію про своє бажання щодо припинення споживання теплової енергії відповідно до договору.
Разом із тим, за ч. ч. 1, 4 ст. 9 Закону України ''Про житлово-комунальні послуги'' споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів.
За правилами абз. 1, 2 ч. 5 ст. 13 Закону України ''Про житлово-комунальні послуги'', у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Таким чином, на споживачів законом покладено обов`язок укласти договір та вносити плату за постачання теплової енергії; а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору на постачання теплової енергії або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання.
Матеріали справи містять типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії від 06.10.2021р., який являється публічним договором приєднання, і встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (п. 1 договору).
Даний договір набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному сайті виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради та веб сайті комунального підприємства по експлуатації теплового господарства ''Тепловик'' Старокостянтинівської міської ради (п. 2 договору).
Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги (п. 4 договору).
Матеріали справи не містять заяви-приєднання відповідача до типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії з позивачем.
Однак, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі якщо він фактично користувався ними.
Як передбачено ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У даному випадку судом приймаються до уваги обставини, встановлені рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22.02.2024р. та постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.06.2024р. у справі №924/1192/23 за позовом комунального підприємства по експлуатації теплового господарства ''Тепловик'' Старокостянтинівської міської ради, м. Старокостянтинів до фізичної особи-підприємця Мельника Сергія Васильовича, м. Старокостянтинів про стягнення 708,54 грн. – абонентської плати та 168059,12 грн. - заборгованості за теплову енергію.
Так, судом у справі №924/1192/23 встановлено, що між комунальним підприємством по експлуатації теплового господарства ''Тепловик'' Старокостянтинівської міської ради та фізичною особою-підприємцем Мельником Сергієм Васильовичем було укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 06.10.2021р.
Тому, доводи відповідача з приводу відсутності договірних відносин судом до уваги не приймаються.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 20.11.2025р. Мельник Сергій Васильович (відповідач) зареєстрований фізичною особою-підприємцем.
Місцем здійснення відповідачем підприємницької діяльності являється магазин по вул. Попова, 15, в місті Старокостянтинів, про що свідчить свідоцтво про сплату єдиного податку серії В №253349 від 30.11.2004р.
Згідно з інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.12.2023р. №356678296 приміщення магазину '' ІНФОРМАЦІЯ_1 '' за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності Мельнику Сергію Васильовичу згідно договору купівлі-продажу від 02.03.2017р. 
За правилами ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Тобто, теплова енергія, яка подається на весь будинок, в тому числі на місця загального користування, споживається і шляхом опалення приміщення відповідача, що є безпосереднім фактом отримання послуги. 
Судом у справі №924/1192/23 встановлено, що вказане нежитлове приміщення відповідача від`єднане від мереж централізованого опалення, що підтверджується актом обстеження від 08.09.2005р., складеного в присутності заступника директора Чабана Д.І., майстра дільниці Свістунова В.Т., бухгалтера Малиш О.К. та затверджено директором КП ''Тепловик'' Войтенком В.С. Даним актом встановлено, що підвальне приміщення по вулиці Попова, 15, яке належить підприємцю Мельнику Сергію Васильовичу, не опалюється. Загальна опалювальна площа магазину ''Перлина'' складає 232, метрів квадратних.
Між тим, за приписами пункту 14 постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019р. №830 ''Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії'' передбачено, що відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньо будинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018р. №315.
З врахуванням викладеного вище, не беруться до уваги посилання відповідача на наявність окремого лічильника, оскільки це не звільняє його від виконання зобов`язань за типовим договором.
Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018р. №315, встановлено порядок визначення та розподілу між споживачами обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень.
Так, місця загального користування (МЗК) - загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень.
Обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи опалення (ВФС) - втрати теплової енергії у трубопроводах та в обладнанні внутрішньо будинкової системи гарячого водопостачання, у тому числі в індивідуальному тепловому пункті.
Нарахування за МЗК та ВФС нараховуються та розподіляються на усіх співвласників будинку згідно ''Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг'', затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22.11.2018р. №315.
Також, відповідно до п. п. 36, 37, 38 Правил надання послуги з постачання теплової енергії споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб. Споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загально будинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії та забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону. Рахунки на оплату комунальної послуги надаються споживачу на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунки можуть надаватися споживачу в електронному вигляді, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.
Статтею 21 Закону України ''Про житлово-комунальні послуги'' встановлено, що одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом (ч. 1). Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством (ч. 3). Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії (ч. 5). Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом (ч.7).
Як передбачено ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
Згідно з п. 33 договору виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.
Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. (п. 34 договору).
Згідно з п. 36 договору виконавець формує та не пізніше 3 числа місяця, що настає за розрахунковим, надає рахунок на оплату послуги. Рахунок надається на паперовому носії/в електронному вигляді. Рахунок на оплату спожитої послуги надається не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.
За період з 20.11.2023р. по 29.04.2025р. відповідачу виставлено рахунки на оплату за послуги з постачання теплової енергії в приміщення за адресою: м. Старокостянтинів, вул. Авіаторів, 15, магазин ''Перлина'', власником якого являється відповідач, на загальну суму 142203,03 грн., а саме: №981 від 29.04.2025р. на суму 15023,66 грн., №536 від 19.03.2025р. на суму 14551,99 грн., №429 від 25.02.2025р. на суму 13844,40 грн., №26 від 16.01.2025р. на суму 14386,88 грн., №2329 від 30.12.2024р. на суму 11108,57 грн., №1880 від 14.11.2024р. на суму 4693,40 грн., №969 від 30.04.2024р. на суму 11416,83 грн., №527 від 14.03.2024р. на суму 11183,82 грн., №280 від 13.02.2024р. на суму 17474,72 грн., №147 від 18.01.2024р. на суму 14166,17 грн., №2168 від 11.12.2023р. на суму 11090,63 грн., №2033 від 20.11.2023р. на суму 3261,96 грн.
Однак, доказів оплати за послуги з постачання теплової енергії за вказаний вище період матеріали справи не містять. 
Судом здійснено перевірку поданого позивачем розрахунку заявленої до стягнення суми боргу 142203,03 грн. та встановлено, що вказані нарахування здійснені за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньо будинкових систем опалення будівлі/будинку, що розподіляється між всіма споживачами, зокрема щодо відповідача, розрахований за опалювальний період з 20.11.2023р. по 29.04.2025р., відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018р. №315.
Отже, борг відповідача з оплати послуг з постачання теплової енергії становить 142203,03 грн. за період з 20.11.2023р. по 29.04.2025р. При цьому, судом враховується, що заборгованість відповідача по 20.11.2023р. стягнуто за рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22.02.2024р. у справі №924/1192/23.
Оскільки. власник в силу прямої норми закону несе тягар утримання належного йому майна, в тому числі й щодо сплати комунальних послуг, відповідач має нести обов`язок по сплаті нарахованої позивачем заборгованості.
Таким чином, враховуючи обставини справи та вищенаведені законодавчі положення у їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, підтверджені належними у справі доказами і підлягають задоволенню в повному обсязі. 
Згідно ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача. 
Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд 
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Мельника Сергія Васильовича ( АДРЕСА_2 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь комунального підприємства по експлуатації теплового господарства ''Тепловик'' Старокостянтинівської міської ради (м. Старокостянтинів, вул. Ессенська, 2, блок 4; код ЄДРПОУ 14151464) 142203,03 грн. (сто сорок дві тисячі двісті три гривні три копійки) - заборгованості за теплову енергію, 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок) - витрат по оплаті судового збору.
Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24 квітня 2026 року.

Суддя В.В. Димбовський