ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.04.2026 Справа № 914/286/26 
За позовною заявою: Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», м.Київ
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Хакімова Руслана Рафаельєвича, с.Повітно Городоцького району Львівської області
про стягнення 333852,37 грн заборгованості за кредитним договором №713809232494 від 02.09.2024
Суддя Ділай У.І. 
Без участі представників

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2026, справу №914/286/26 призначено для розгляду судді У.І.Ділай.
Ухвалою від 03.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку письмового провадження без участі представників сторін. Зобов`язано відповідача у строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати письмовий відзив (заперечення) на позовну заяву із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення.
Конверт з ухвалою від 03.02.2026, надісланий відповідачу на адресу, яка зазначена в позові та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернутий поштовим відділенням із відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 902/1025/19 cуд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та / або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (близький за змістом висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12.04.2021 у справі № 910/8197/19, від 09.12.2021 у справі № 911/3113/20, від 19.12.2022 у справі №910/1730/22).
Станом на 19.03.2026 від відповідача до суду відзив не надходив.
Відповідач протягом розгляду справи не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 80 Господарського процесуального кодексу України. 
Отже, господарським судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про час та місце судового засідання.
Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.
Враховуючи те, що норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.
Відповідно до ст.248 Господарського процесуального кодексу України - суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Строк вирішення спору завершився 03.04.2026. Відтак, в суду відсутні підстави для подальшого відкладення розгляду справи поза межами строку, встановленого для вирішення спору у спрощеному позовному провадженні.
В процесі розгляду матеріалів справи суд
встановив:
Згідно з позовом, 03.02.2026 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (надалі – позивач, банк) та Фізичною особою-підприємцем Хакімовим Русланом Рафаельєвичем (надалі – відповідач, позичальник) укладено Кредитний договір «Кредит «всеБІЗНЕС» № 713809232494 від 02.09.2024 за допомогою системи «Інтернет Банкінг» шляхом укладення в електронному вигляді та підписання електронним цифровим підписом. 
На підтвердження факту укладення кредитного договору з боку позичальника подано протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 22.01.2026, відповідно до якого файл Dogovir_vseBusiness_713809232494.pdf, що містить кредитний договір, підписаний ФОП Хакімов Руслан Рафаєльевич (підписувач – 1) 18:41:50 02.09.2024. Результат перевірки підпису: Підпис створено та перевірено успішно. Цілісність даних підтверджено.
Відповідно до умов договору, банк надав позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені договором та типовими умовами. Згідно п. 1.1.8 кредитного договору, термін «Типові умови» використовується в цьому договорі в наступному значенні: Типові умови кредитування в рамках Кредитного договору «Кредит «всеБІЗНЕС», укладеного в Системі ІНТЕРНЕТ-БАНКІНГ ПУМБ DIGITAL BUSINESS АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», що розміщуються на інтернет-сайті Банка (за електронною адресою: https://www.pumb.ua/) та є невід`ємною частиною Договору). Підписанням договору позичальник підтвердив своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з договором та типовими умовами, умови договору та типових умов позичальнику відомі та зрозумілі. Укладаючи договір, позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених типовими умовами стосовно позичальника, рівно як і банк бере на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених типовими умовами стосовно банку (п. 5.1. договору).
Умови кредитування: сума кредиту складає 750000,00грн, строк кредитування – до 02.09.2027 включно, комісійна винагорода за надання кредиту – 1,0% від суми кредиту та сплачується одноразово за рахунок кредитних коштів відповідно до п. 6.3.1. типових умов; комісійна винагорода за обслуговування кредиту – 1,6% від суми кредиту за кожен місяць користування кредитом, цільове використання кредиту - на придбання основних засобів та/ або поповнення оборотного капіталу в межах видів діяльності позичальника. 
Згідно з п. 1.4. кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за кредит в розмірах та строки, зазначені в наведеному в договорі графіку платежів. Відповідно до графіка, позичальник має, починаючи з 02.10.2024, щомісячно не пізніше 2 числа місяця до 02.08.2027 сплачувати суму у розмірі 32 833,33 грн, а 02.09.2027– 32 833,45 грн, з яких на погашення основної суми (тіла) кредиту по 20833,33 грн, а 02.09.2027 – 20 833,45 грн та на погашення комісії по 12 000,00 грн щомісячно. 
Загальна сума, яка має бути сплачена позичальником на погашення кредиту складає 1182000,00 грн, з яких 750000,00 грн на погашення основної суми (тіла) кредиту та 432000,00 грн на погашення комісії.
Відповідно до п. 3.5. типових умов, надання кредиту відбувається шляхом перерахування кредитних коштів із позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, зазначений в п. 1.1.5. договору. 
Прийняті на себе зобов`язання по кредитному договору банк виконав, перерахувавши позичальнику кошти в розмірі 742500,00грн. На підтвердження до позову долучено платіжну інструкцію NTR.84348851.106010.29514 вiд 02.09.2024, призначення платежу: "Зарахування на поточний рахунок кредитних коштів за договором № 713809232494 від 02/09/2024 за позикою Фізична особа-підприємець Хакімов Руслан Рафаєльевич". Також факт видачі кредиту та користування кредитом підтверджено випискою з рахунку.
Крім того, кредитні кошти були надані на сплату комісії за надання кредиту в розмірі 7500,00грн. На підтвердження до позову долучено платіжну інструкцію NTR.84348851.106009.29514 вiд 02.09.2024. 
Згідно п. 5.1. типових умов позичальник зобов`язаний повернути кредит в розмірах і строки, зазначені в договорі.
Відповідно до умов договору за користування кредитом та його обслуговування станом на 09.01.2026 нарахована комісія у сумі 52407,32 грн. Також на цю дату прострочена заборгованість за тілом кредиту складає 56289,00 грн.
У порядку досудового врегулювання спору 31.05.2025 позивач направив відповідачу вимогу про погашення простроченої заборгованості, відповідно до якої, посилаючись на приписи ч. 1 ст. 1050 ЦК України, просив негайно погасити прострочену заборгованість за кредитним договором на загальну суму 714200,10грн. 
Після вказаної вимоги у червні-липні 2025 року відповідач частково сплатив заборгованість за кредитним договором. Станом на 02.01.2026 залишок простроченої заборгованості за сумою кредиту становив 56289,00 грн.
Спір виник внаслідок того, що відповідач своїх зобов`язань щодо повернення кредиту не виконав. Відтак, позивач подав до Господарського суду Львівської області позов про стягнення з відповідача 333852,37 грн, з яких 281445,05грн за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 56289,00 грн та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 225156,05 грн, та 52407,32 грн простроченої заборгованості за комісією.
Відповідач відзиву на позов не подав.
При прийнятті рішення суд виходив із такого.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 Цивільного кодексу України).
Як підтверджено матеріалами справи, позивач та відповідач уклали Кредитний договір «Кредит «всеБІЗНЕС» № 713809232494 від 02.09.2024, у зв`язку з чим набули взаємних прав і обов`язків. 
У матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази визнання недійсним спірного договору чи визнання неукладеним в певній частині.
Статтею 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Для виконання кредитного договору необхідне вчинення сторонами передбачених умовами договору дій, які призводять до встановлення між ними кредитного правовідношення. Таке відношення встановлюється між сторонами з часу отримання позичальником від банку кредиту. З настанням цієї події договір як підстава для виникнення кредитного правовідношення у повному обсязі вважається таким, що відбувся.
Правовідношення, що виникло, є зобов`язанням. У подальшому сторони в залежності від суб`єктивного становища виконують обов`язок вчинити дію чи здійснюють вимоги, визначені змістом правовідношення, відповідно до умов договору, тобто виконують зобов`язання.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. ст. 526, 525 ЦК України). 
Сторони в договорі погодили суму кредиту (750000,00 грн, пункт 1.1.1 договору) та розмір комісії (1,6 %, пункт 1.1.4.2 договору).
У п.1.1.3 договору сторони погодили, що строк кредитування – 02.09.2027.
На виконання умов даного договору позивачем надано відповідачу кредитні кошти на придбання основних засобів та/або поповнення оборотного капіталу, що підтверджено випискою по банківському рахунку та платіжною інструкцією NTR.84348851.106010.29514 вiд 02.09.2024, долученими до матеріалів справи. Натомість, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання в частині своєчасного повернення суми кредиту та комісійної винагороди, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом. 
У порядку досудового врегулювання спору 31.05.2025 позивач направив відповідачу вимогу про погашення простроченої заборгованості, відповідно до якої, посилаючись на приписи ч. 1 ст. 1050 ЦК України, просив негайно погасити прострочену заборгованість за кредитним договором на загальну суму 714200,10грн. 
Після вказаної вимоги у червні-липні 2025 року відповідач частково сплатив заборгованість за кредитним договором. Станом на 02.01.2026 залишок простроченої заборгованості за сумою кредиту становив 56289,00 грн.
Зважаючи на обставини справи, своєчасне повернення грошових коштів в повному обсязі відповідачем не здійснено, у зв`язку з чим ФОП Хакімовим Р.Р. порушено взяті на себе зобов`язання, а у позивача виникло право вимоги дострокового повернення кредитних коштів, яке банк використав та направив боржнику вимогу повернути кредит в загальній сумі 714200,10грн.
Таким чином, оскільки позивач направив відповідачу вимогу, у якій змінив строки виконання зобов`язання, суд зазначає, що пред`явлення кредитором вимоги про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором фактично змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення кредитора з такою достроковою вимогою до позичальника вважається, що строк виконання кредитного договору в повному обсязі є таким, що настав. Відтак, прострочення відповідачем повернення чергової частини платежу надає право позивачу вимагати дострокового повернення всієї частини кредиту, що залишилася на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 4.2. Типових умов кредитування.
За розрахунком позивача, залишок несплаченої частини кредитних коштів становить 333852,37 грн, з яких 281445,05грн за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 56289,00 грн та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 225156,05 грн, та 52407,32 грн простроченої заборгованості за комісією.
Відповідач дану обставину не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду, а також відповідачем не надано протилежних доказів на спростування розміру заявленої до стягнення суми.
У ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, а у відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Правова норма ч. 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Беручи до уваги, що матеріали справи містять докази отримання відповідачем кредитних коштів від позивача, порушення відповідачем умов кредитного договору в частині повернення тіла кредиту і сплати комісійної винагороди за передбаченим договором графіком, а також передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України право банку вимагати дострокового повернення кредитних коштів у зв`язку з порушенням умов кредитного договору, суд вважає доведеними і обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту в розмірі 333852,37грн, з яких 281445,05грн за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 56289,00грн та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 225156,05грн, та 52407,32грн простроченої заборгованості за комісією.
Судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.
Керуючись статтями 4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-79, 129, 191, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1.Позов задоволити.
2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Хакімова Руслана Рафаельєвича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, Київська область, місто Київ, вулиця Андріївська, 4, ідентифікаційний код 14282829) 333852,37 грн, з яких 281445,05грн за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 56289,00 грн та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 225156,05 грн, 52407,32 грн простроченої заборгованості за комісією, 4006,23грн судового збору.
3.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.
Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 07.04.2026.

Суддя Уляна ДІЛАЙ