Справа №461/2343/26 
Провадження №2а/461/81/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2026 року       м. Львів
Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді Кротової О.Б., 
секретар судового засідання Петрушка І.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

01.04.2026 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гораль А.Р., звернулася в суд із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6894060 від 23.03.2026, винесену поліцейським відділу поліції №3 (м. Пустомити) Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області Чичерським О.О., якою  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.
В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що оскаржуваною постановою від 23.03.2026 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП на накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Вважає зазначену постанову протиправною та такою що підлягає скасуванню з наступних підстав. З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 23.03.2026 о 22:12 год, керуючи транспортним засобом Tesla Model 3, д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: Львівська область, Львівський район, с. Сокільники, вул. Кульпарківська не виконала вимоги дорожньої розмітки 1.1 вузька суцільна, а саме перетнула її, чим порушила п.8.5.1 ПДР України - порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки. Зазначає, що ПДР України дійсно встановлено заборону на перетин дорожньої розмітки 1.1 вузька суцільна, однак існує ряд винятків за яких перетин зазначеної дорожньої розмітки допускається, а саме: для об`їзду нерухомої перешкоди (ями, пошкодження дорожнього полотна або іншої перешкоди), розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються зі швидкістю менше 30 км/год. Натомість в оскаржуваній постанові не чітко не зазначено місця вчинення правопорушення, вказано вул. Кульпарківську в с.Сокільники, без прив`язки до місцевості чи будь-якої адреси, що виключає можливість встановити чи на зазначеній ділянці дороги взагалі наявна дорожня розмітка 1.1, чи наявні нерухомі перешкоди, які могли спричинити необхідність їх об`їзду. Враховуючи відсутність відеозапису вчиненого правопорушення відсутня можливість встановити дорожню обстановку на вказаній ділянці дороги 23.03.2026 о 22:12 год, зокрема можливої наявності попутних поодиноких транспортних засобів, які рухались з швидкістю менше 30 км/год та інших обставин, передбачених винятками в п.1 розділу 34 ПДР України. Вказує, що працівник поліції не забезпечив об`єктивного розгляду даної справи, не досліджував жодних доказів у справі та не вказав їх в оскаржуваній постанові, не врахував пояснення ОСОБА_1 , яка категорично заперечувала, що здійснила перетин вузької суцільної лінії. Всупереч вимогам ч.5 ст.258 КУпАП працівником поліції не було складено протоколу про адміністративне правопорушення. 
Ухвалою судді від 02.04.2026 прийнято до розгляду адміністративний позов, відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання. 
08.04.2024 начальником відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області Павленко Д.М. подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, з огляду на наступне. Поліцейський, який склав оскаржувану постанову чітко спостерігав факт допущення позивачем порушення ПДР України, а тому як посадова особа контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний був відреагувати на правопорушення, що і було зроблено шляхом винесення постанови. Як вбачається із ситуації, рухаючись по автомобільній дорозі Т-14-16 Львів-Пустомити-Меденичі в межах населеного пункту Сокільники, Львівського району, Львівської області позивач перетнула вузьку суцільну лінію, чим порушила правила горизонтальної розмітки, отже підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні. До поданого відзиву долучив фотознімок ділянки дороги з вузькою суцільною лінією. Просить здійснювати розгляд справи у відсутності представника ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Гораль А.Р. позов підтримали, надали суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просять скасувати оскаржувану постанову, оскільки відсутні будь-які докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Позивач ОСОБА_1 категорично заперечила факт перетину суцільної розмітки. Пояснила, що рухалася через населений пункт Сокільники в напрямку м. Львова, її транспортний засіб працівники поліції зупинили без жодних на те причин біля АЗС Амік Енерджі, вузької суцільної лінії вона не перетинала, жодних доказів вчинення нею правопорушення не надали та безпідставно винесли оскаржувану нею постанову. 
Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. 
Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. 
За умовами ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. 
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.
Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №6894060 від 23.03.2026, винесеної поліцейським відділу поліції №3 (м. Пустомити) Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області Чичерським О.О., ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що  ОСОБА_1  23.03.2026 о 22:12 год, керуючи транспортним засобом Tesla Model 3, д.н.з. НОМЕР_1 , в с. Сокільники, вул. Кульпарківська, не виконала вимоги дорожньої розмітки 1.1 вузька суцільна, а саме перетнула її, чим порушила п.8.5.1 ПДР України - порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки.
Положеннями ч.1 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність за порушення вимог розмітки проїзної частини доріг. 
Як встановлено п.1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до пункту 8.5.1 ПДР України, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.
Згідно п.1 розділу 34 ПДР України горизонтальна розмітка має таке значення: 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15.
Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. 
Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно із ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Суд зауважує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
З викладеного слідує, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві та відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї (п.1 ст.32), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.45 рішення у справі Бочаров проти України від 17.06.2011; п.75 рішення у справі Огороднік проти України від 05.05.2015; п.52 рішення у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013).
Позивач  ОСОБА_1 , обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначила, що вважає вину у вчиненні нею адміністративного правопорушення недоведеною.
Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме порушення останньою дорожньої розмітки та перетин вузької суцільної лінії, тобто порушення вимог п.8.5.1 ПДР України.
Зі змісту долученої до матеріалів справи постанови серії ЕНА №6894060 від 23.03.2026 вбачається що в графі «До постанови додаються» не зазначено жодних додатків, відсутня інформація про технічний засіб, яким здійснювалася відеофіксація правопорушення. Крім того, в оскаржуваній постанові не зазначеного чіткого місця вчинення правопорушення - с.Сокільники вул. Кульпарківська, без прив`язки до адреси, відрізку автодороги чи об`єктів на місцевості, що позбавляє можливості встановити наявність вузької суцільної лінії на вказаній ділянці дороги. 
Долучений відповідачем фотознімок ділянки дороги з вузькою суцільною лінією жодним чином не підтверджує місце вчинення правопорушення, транспортного засобу позивача на ньому не зафіксовано. 
Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідачем надано не було.
Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та доказів, зібраних у справі, суд прийшов до висновку, що поліцейський дійшов до передчасного висновку щодо притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, повно та всебічно не дослідивши всі обставини справи. 
Згідно із ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.
Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З вищенаведеної норми права вбачається вичерпний перелік повноважень суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому вказана процесуальна норма права є спеціальною по відношенню до ст.245 КАС України.
Враховуючи заявлені позовні вимоги та вищевказані приписи ч.3 ст.286 КАС України, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №6894060 від 23.03.2026, та закрити провадження у справі.
Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір у сумі 665,60 грн, що підтверджується відповідною квитанцією.
Враховуючи, що позовні вимоги до Головного управління Національної поліції у Львівській області підлягають задоволенню та зазначені вище норми КАС України, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області підлягає стягненню судовий збір в сумі 665,60 грн.
Керуючись ст.6, 9, 72-77, 229, 241-246, 295, 297 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задоволити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6894060 від 23.03.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь  ОСОБА_1 665,60 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складений 16.04.2026.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
представник позивача: Гораль Андрій Романович, РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ;
відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, 79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, буд.3, код ЄДРПОУ 40108833, електронна пошта: gupolice@lv.police.gov.ua.

Суддя        О.Б. Кротова