Справа № 703/8530/25
2/703/650/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі судді Криви Ю.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом за позовом Смілянської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів, -
встановив:
Смілянська міська рада звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,1954 га з кадастровим номером 71 10500000:06:003:0046 за адресою АДРЕСА_1 за період з 01.03.2021 по 30.11.2025 у розмірі 49 704,39 грн, три проценти річних в сумі 3143,80 грн., встановлений індекс інфляції у розмірі 12 003,03 грн, та понесені судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до договору купівлі-продажу майнового комплексу від 26.05.2000 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 купили майновий комплекс, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який складається з адміністративної будівлі, виробничих приміщень, гаража та огорожі.
10.08.2006 між Смілянською міською радою та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , як приватними підприємцями було укладено договір оренди землі (далі - Договір) площею 0,1954 га за адресою АДРЕСА_1 . Вказаний договір оренди 10.08.2006 було зареєстровано Смілянським міським відділом Черкаської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №040677800193 та проставлено відповідну відмітку у самому договорі оренди земельної ділянки.
Відповідно до п. 8 Договору цей договір укладено строком на 15 років до 01.03.2021. Після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 120 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
09.11.2020 листом-повідомленням № 134/3-1 управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин міста повідомило ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про те, що 01.03.2021 закінчується термін дії договору.
Ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_1 не виявили бажання поновити договір оренди, з будь-якими заявами щодо поновлення договору оренди або будь- якими іншими заявами відносно земельної ділянки з кадастровим номером 7110500000:06:003:0046 площею 0,1954 га за адресою АДРЕСА_1 не зверталися, рішення міською радою з вказаних питань не приймалися.
Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.02.2025 № НВ-0000238692025 земельна ділянка площею 0,1954 з кадастровим номером 7110500000:06:003:0046 за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована в Державному земельному кадастрі.
Відповідно до інформації Фінансового управління виконавчого комітету Смілянської міської ради за період з 01.03.2021 по 27.11.2025 орендну плату за користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 сплачував лише ОСОБА_2 , а від ОСОБА_1 платежі з орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою до бюджету Смілянської міської територіальної громади не надходили.
За період з 01.03.2021 по 30.11.2025 ОСОБА_2 за користування вказаною земельною ділянкою сплачено 55 950,68 грн. орендної плати.
У зв`язку з ухиленням ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 01.03.2021, часу закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки, від укладення договору оренди та сплати орендної плати не в повному обсязі, Смілянська міська рада не отримала кошти, які б мала отримати як орендну плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 7110500000:06:003:0046 площею 0,1954 га за адресою АДРЕСА_1 , а Відповідач безпідставно зберіг у себе кошти за користування земельною ділянкою.
Відтак, Смілянська міська рада звернулась до суду із вказаним позовом.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 січня 2026 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило.
Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Так, судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу майнового комплексу від 26.05.2000 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 купили майновий комплекс, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який складається з адміністративної будівлі, виробничих приміщень, гаража та огорожі, що підтверджується вказаним договором (а.с.15-16).
10.08.2006 між Смілянською міською радою та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , як приватними підприємцями було укладено договір оренди землі (далі - Договір) площею 0,1954 га за адресою АДРЕСА_1 . Вказаний договір оренди 10.08.2006 було зареєстровано Смілянським міським відділом Черкаської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №040677800193 та проставлено відповідну відмітку у самому договорі оренди земельної ділянки (а.с.17-22).
Відповідно до п. 8 вказаного Договору, цей договір укладено строком на 15 років до 01.03.2021. Після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 120 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
09.11.2020 листом-повідомленням № 134/3-1 управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин міста повідомило ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про те, що 01.03.2021 закінчується термін дії договору (а.с.23).
Позивач стверджє, що ані ОСОБА_2 , ані ОСОБА_1 не виявили бажання поновити договір оренди, з будь-якими заявами щодо поновлення договору оренди або будь- якими іншими заявами відносно земельної ділянки з кадастровим номером 7110500000:06:003:0046 площею 0,1954 га за адресою АДРЕСА_1 не зверталися, рішення міською радою з вказаних питань не приймалися.
Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.02.2025 № НВ-0000238692025 земельна ділянка площею 0,1954 з кадастровим номером 7110500000:06:003:0046 за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована в Державному земельному кадастрі (а.с.24-35).
Відповідно до інформації Фінансового управління виконавчого комітету Смілянської міської ради за період з 01.03.2021 по 27.11.2025 орендну плату за користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 сплачував лише ОСОБА_2 , а від ОСОБА_1 платежі з орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою до бюджету Смілянської міської територіальної громади не надходили. За період з 01.03.2021 по 30.11.2025 ОСОБА_2 за користування вказаною земельною ділянкою сплачено 55 950,68 грн. орендної плати (а.с.37-38).
У зв`язку з ухиленням ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 01.03.2021, часу закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки, від укладення договору оренди та сплати орендної плати не в повному обсязі, Смілянська міська рада не отримала кошти, які б мала отримати як орендну плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 7110500000:06:003:0046 площею 0,1954 га за адресою АДРЕСА_1 , а Відповідач безпідставно зберіг у себе кошти за користування земельною ділянкою.
Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.
Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 Земельного Кодексу України реалізується через право постійного користування або право оренди.
Частиною 1 статті 93 і статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.
Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (п. «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України).
Принцип платного використання землі також передбачено статтею 206 ЗК України, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).
Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України).
Відповідно до правової позиції викладеної Верховним Судом у постановах від 15.12.2021 у справі № 924/856/20, від 05.08.2022 у справі №922/2060/20 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі №200/606/18 лише власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.
Таким чином, положення глави 15, статей 120, 125 Земельного Кодексу України, статті 1212 Цивільного Кодексу України дають підстави вважати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.
Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 05.08.2022 у справі №922/2060/20, від 10.10.2022 у справі №922/1336/21, від 09.12.2021у справі №922/4264/20.
Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини 1 статті 1212 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Згідно із частинами першою - четвертою статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій, сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 16.11.2022 в справі № 922/519/20.
Статтею 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.
Статтею 20 цього ж Закону наголошено, що відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.
Враховуючи вище викладене земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 площею 0,1954 га з кадастровим номером 7110500000:06:003:0046 була сформована ще до 2013 року, а інформація про неї була внесена до Державного земельного кадастру 07.06.2017 і вказана земельна ділянка міститься на публічній кадастровій карті України, а відповідно у Смілянської міської ради є усі правові підстави для звернення до суду з даною позовною заявою.
Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 28.06.2023 в справі №726/349/21 та постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 в справі № 646/4738/19.
Що стосується права власності Смілянської міської ради на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 площею 0,1954 га з кадастровим номером 7110500000:06:003:0046, то відповідно до ст. 14 Конституції України одним із фундаментальних принципів конституційного ладу держави, визначено саме гарантування права власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно із ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Із уведенням у дію 01.01.2002 нового ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності, про що зазначено у частині 2 статті 83 ЗК України.
Отже, принцип розмежування земель державної і комунальної власності відображено у положеннях ЗК України, який, зокрема, полягає у визнанні пріоритету належності земель у межах населеного пункту відповідній територіальній громаді. Тобто всі землі у межах населеного пункту вважаються такими, що із 01.01.2002 перебувають у комунальній власності, крім земель, належність яких державі або приватним власникам зафіксована у ЗК України.
Законом України від 05.02.2004 № 1457-ІV «Про розмежування земель державної та комунальної власності» (втратив чинність 01.01.2013 на підставі Закону № 5245-УІ) було визначено правові засади розмежування земель державної та комунальної власності і повноваження органів державної влади та органів місцевого самоврядування щодо регулювання земельних відносин з метою створення умов для реалізації ними конституційних прав власності на землю, забезпечення національного суверенітету, розвитку матеріально- фінансової бази місцевого самоврядування.
Статтею 5 цього Закону було визначено, що суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.
Водночас при розмежуванні земель державної та комунальної власності до земель комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст передаються: усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної власності та земель, віднесених до державної власності; земельні ділянки за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти комунальної власності; землі запасу, які раніше були передані територіальним громадам сіл, селищ, міст відповідно до законодавства України; земельні ділянки, на яких розміщені об`єкти нерухомого майна, що є спільною власністю територіальної громади та держави (стаття 7 Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності»).
Із 01.01.2013 набув чинності Закон № 5245-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», за змістом пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" якого з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: земельні ділянки на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій, а також всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу.
Пунктом 6 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №5245-УІ визначено, що «у разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, не внесені до Державного реєстру земель, а надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, а також її затвердження здійснюються у межах населених пунктів - міськими радами.
Враховуючи положення Конституції України, ЗК України і пункту З розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 5245-УІ, Смілянська міська рада є власником земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 площею 0,1954 га з кадастровим номером 7110500000:06:003:0046, оскільки вказана ділянка розташована в межах населеного пункту - м. Сміла, а відсутність державної реєстрації речового права не впливає на обставини виникнення права комунальної власності на неї.
У
Водночас відсутність державної реєстрації речового права на спірну земельну ділянку після 01.01.2013 не впливає на обставини виникнення та наявність права комунальної власності на відповідну земельну ділянку.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наведено дефініцію поняття «державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно з якою державна реєстрація - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Державна реєстрація є не підставою набуття права власності, а лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, і ототожнювати факт набуття права власності із фактом його державної реєстрації не можна.
Аналогічну правову позицію Верховний Суд виклав у постановах від
12.05.2020 у справі №911/488/18 та від 05.08.2022 у справі №922/2060/20. постанові Верховного Суду від 16.11.2022 року в справі № 922/519/20.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до договору купівлі-продажу майнового комплексу від 26.05.2000 є власниками майнового комплексу, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , тому саме з цього часу відповідачі стали фактичними користувачами земельної ділянки площею 0,1954 га з кадастровим номером 7110500000:06:003:0046 по АДРЕСА_1 .
Беручи до уваги той факт, що договір оренди земельної ділянки площею 0,1954 га за адресою АДРЕСА_1 укладений 10.08.2006 закінчився 28.02.2021, а ОСОБА_2 та ОСОБА_1 після його закінчення, і на час подачі позову, продовжують користуватися земельною ділянкою, на якій розташоване належне їм нерухоме майно, не сплачуючи коштів за користування нею, тому ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є фактичними користувачами спірної земельної ділянки, які без достатньої правової підстави за рахунок Смілянської міської ради - власника земельної ділянки, зберегли у себе кошти, які мали сплатити за користування нею, тому зобов`язані повернути ці кошти власникові земельної ділянки на підставі положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України.
Відповідно до ст. 541 Цивільного кодексу України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Оскільки відповідно до договору купівлі-продажу майнового комплексу від 26.05.2000 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 без визначення часток, а тому вони мають нести солідарну відповідальність у разі невиконання зобов`язання.
Статтею 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.
Станом на 30.11.2025 ОСОБА_2 за користування вказаною земельною ділянкою сплатив 55 950,68 грн., а ОСОБА_1 взагалі не сплачував за користування земельною ділянкою, тому Смілянська міська рада звернулася до суду про стягнення саме з ОСОБА_1 , як солідарного боржника, безпідставно збережених коштів в розмірі несплаченої орендної плати за користування ділянкою площею 0,1954 га з кадастровим номером 7110500000:06:003:0046 за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно витягів з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 28.03.2023 №НВ-9916315292023 та від 06.02.2025 №НВ- 9931607962025 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 7110500000:06:003:0046 становить 709 572,96 грн. та 835 220,66 грн. відповідно (а.с.53,54).
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Чинне законодавство України не містить обґрунтування обов`язковості надання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кожен календарний рік упродовж спірного періоду, а лише зазначає про необхідність фіксування нормативної грошової оцінки окремої земельної ділянки у відповідному витязі. При цьому, витяги про нормативну грошову оцінку земельної ділянки формуються за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельні ділянки, внесених до Державного земельного кадастру, а формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки здійснюється автоматично в режимі «реального часу», тобто на час звернення заявників, у зв`язку з чим програмним забезпеченням чинним законодавством не передбачено формування вказаних витягів на певну дату, яка вже минула. А відповідно Смілянською міською радою для проведення розрахунку безпідставно збережених коштів за період з 01.03.2021 по 30.11.2025 правомірно було застосовано витяги з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 28.03.2023 №НВ- 9916315292023 та від 06.02.2025 №НВ-993 1607962025.
Вказане підтверджується висновком Верховного Суду у складів колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 07.09.2020 по справі №922/3671/19.
Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає до стягнення три проценти річних в сумі 3 143,80 гри. та встановлений індекс інфляції у розмірі 12 003,03 грн. 
З метою досудового врегулювання спору 06.08.2025 ОСОБА_1 було направлено претензію з пропозицією в добровільному порядку сплатити кошти за користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди, однак дана претензія залишилася без задоволення
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Смілянської міської ради до ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
У зв`язку з повним задоволенням позову, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід також стягнути судовий збір у розмірі 3028 грн., який був сплачений при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 282, 354, 355 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги Смілянської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Смілянської міської ради безпідставно збережені кошти в розмірі несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,1954 га з кадастровим номером 71 10500000:06:003:0046 за адресою АДРЕСА_1 за період з 01.03.2021 по 30.11.2025 у розмірі 49 704,39 грн, три проценти річних в сумі 3143,80 грн., встановлений індекс інфляції у розмірі 12 003,03 грн., а всього 64851 (шістдесят чотири тисячі вісімсот п`ятдесят одну) грн 22 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Смілянської міської ради витрати по сплаті судового збору у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 02 квітня 2026 року.
Сторони у справі:
позивач – Смілянська міська рада, вул.. Незалежності, буд. 37, м. Сміла Черкаської області, 20701, код ЄДРПОУ 25874705;
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 . 

Головуючий: Ю. В. Крива