Справа№ 953/6432/25 
н/п 3/953/153/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
"25" березня 2026 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді- Шаренко С.Л.,
при секретарі судового засідання- Реуцькій Н.В.,
за участі особи, яка притягається 
до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
хахисника особи, яка притягається 
до адміністративної відповідальності- адвоката Санкіна А.В.,
розглянувши адміністративний матеріал направлений з Департаменту патрульної поліції УПП у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
установив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №363687 від 16.06.2025, водій ОСОБА_1 16.06.2026 року о 16.49 год. в м. Харкові, по вул. Громадянській, 2 керувала транспортним засобом Mazda CX-7, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя, порушення мови. Водій від проходження медичного огляду у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння та на місці зупинки транспортного засобу відмовилась, чим порушила п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України.
ОСОБА_1 та її захисник Санкін А.В. в судовому засіданні просили закрити адміністративний матеріал за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки після зупинення автомобіля, поліцейськими був складений протокол за проїзд під заборонений знак. Згодом один із поліцейських запропонували їй пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки у неї начебто почервоніли очі. Вона погодилась і стала чекати, коли вони поїдуть до наркологічного диспансеру, однак у поліцейських не було автомобіля і вони начебто викликали черговий автомобіль, який так і не приїхав. Хвилин через 40-50 вона сказала, що не буде чекати, так як в неї важлива робоча зустріч, яку вона не могла пропустити. 
Крім того, адвокат Санкін А.В. надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що працівники поліції Сульдін А.С., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під час спілкування з ОСОБА_1 розуміли, що у останньої відсутні будь-які ознаки, які дають законні підстави для проведення її огляду на стан сп`яніння. При цьому з надуманих підстав лейтенант поліції Сіпко С.А. запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Отримавши згоду ОСОБА_1 на проходження огляду у закладі охорони здоров`я, поліцейські ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які несли службу у складі пішого наряду та не мали можливості самостійно доставити ОСОБА_1 до КНП «ОКНЛ» ХОР для проходження нею огляду на стан сп`яніння, нехтуючи своїми функціональними обов`язками, додатковий наряд (автомобільний) УПП в Харківській області на місце події не викликали. При цьому, поліцейський Сульдін А.С. зазначив у направленні ОСОБА_1 на огляд з метою встановлення наркотичного сп`яніння та рапорті на ім`я начальника УПП в Харківській області недостовірну інформацію про те, що у ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння у вигляді поведінки, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя і порушення мови, що не відповідає фактичним обставинам та ознакам наркотичного сп`яніння, які зазначали поліцейські ОСОБА_3 та ОСОБА_2 під час спілкування з ОСОБА_1 , пропонуючи їй пройти огляд.
Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши долучений до матеріалу про адміністративне правопорушення відеозапис, встановив наступне.
Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, поліцейським 2 взводу 6 роти 3 батальйону КПП в Харківській області капралом поліції Пестовим В.О. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №363687 у відношенні ОСОБА_1 за порушення п.2.5 ПДР України – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя, порушення мови.
В направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, інспектором взводу 2 роти 6 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції А. Сульдіним зазначено, що в результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної служби виявлені наступні ознаки сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя, порушення мови.
Крім того, інспектором взводу №2 роти №6 батальйону №3 УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції А. Сульдіним складено рапорт, зі змісту якого вбачається, що 16.06.2025 було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , у якої були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя, порушення мови. Від проходження медичного огляду у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовилась, чим порушила п. 2.5 ПДР України, внаслідок чого на останню було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З переглянутого в судовому засіданні відеозапису з бодікамери поліцейського встановлено, що відеозапис починає фіксувати події, коли автомобіль ОСОБА_1 стоїть біля узбіччя та поліцейські складають адміністративний протокол стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Надалі поліцейський запитує у ОСОБА_1 , чи не хворіє вона, так як вона має втомлений вигляд та почервоніння очей, на що ОСОБА_1 відповіла, що працює в архіві і там багато пилу. Згодом поліцейський запитує, чи згодна ОСОБА_1 пройти освідування, оскільки в неї наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: втомлений вигляд та почервоніння очей, на що остання одразу погодилась та запитала скільки це триватиме по часу. Поліцейський повідомив, що це залежить, як від поліцейських, так і від самої ОСОБА_1 , від поліцейських залежить час доставки, а від ОСОБА_1 процес проходження освідування. Поліцейський зазначив, що зараз приїде автомобіль та доставить ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження освідування. Однак надалі, з відеозапису вбачається, що тривалий час поліцейські спілкувались між собою та жодних дій задля виклику автомобіля не здійснювали. ОСОБА_1 зазначила, що вона не може так довго чекати, оскільки в неї дуже важлива робоча зустріч. Поліцейський запитав, чи відмовляється вона від проходження освідування, на що ОСОБА_1 погодилась підписати відмову.
Допитаний, 06.11.2025 в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що в той день, 16.06.2026 він ніс службу у складі пішого наряду. В ході несення служби було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за порушення дорожнього знаку 3.2. Пояснив, що коли особа згодна пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, то в такому разі поліцейські повинні викликати допоміжний наряд, який має приїхати та доставити особу до медичного закладу. Зазначив, що в ході спілкування з ОСОБА_1 у неї були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме почервоніння очей. Зазначив, що ОСОБА_1 погодилась пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, а також те, що автомобільний наряд поліції, для доставки ОСОБА_1 до медичного закладу викликаний не був. Причини цього пояснити не зміг. Після сплину 40-50 хвилин, коли ОСОБА_1 сказала, що більше чекати не буде, вони склали протокол за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.
Допитаний, 23.02.2026 в судовому засіданні, свідок ОСОБА_2 пояснив, що 16.06.2026 він ніс службу у складі пішого наряду разом з поліцейськими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Зазначив, що згода ОСОБА_1 на проходження освідування була на словах, а фізичної згоди не було. Також вказав, що у разі, коли потрібен медичний огляд особи, у якої пішим нарядом виявлено ознаки сп`яніння, то в такому разі викликається автомобільний наряд, який доставляє особу до лікаря. Зазначив, що виклик наряду для доставки ОСОБА_1 повинен був здійснити інспектор Сульдін по радіостанції. Додатковий екіпаж на місце зупинки ОСОБА_1 не приїжджав.
Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Як випливає із змісту ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Стаття 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, як за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Приписи п.2.5 Правил дорожнього руху передбачають обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до п.2, п.4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння лише за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а саме: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.
З детального аналізу наведених норм права вбачається, що водій може бути направлений працівниками поліції до закладу охорони здоров`я для огляду на стан наркотичного сп`яніння, лише за наявності у нього конкретних ознак передбачених п.п.3, 4 Інструкції. Тобто, за відсутності у водія наведених ознак сп`яніння, у працівників поліції не виникає підстав направляти його для медичного огляду на стан сп`яніння до закладів охорони здоров`я. Відмова водія виконувати безпідставну (необґрунтовану) вимогу працівника поліції проходити огляд на стан сп`яніння, не може мати наслідків у вигляді адміністративної відповідальності за порушення п.2.5 ПДР України.
В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №363687, направленні водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапорті інспектора Сульдіна А. зазначені наступні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя, порушення мови. 
При цьому, як вбачається з переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудного відеореєстратора 470733, поліцейським, як підставу для проходження медичного огляду, зазначено- почервоніння очей та втомлений вигляд, а також поведінка, що не відповідає обстановці, при цьому пунктом 4 розділу І Інструкції не зазначено такої ознаки наркотичного сп`яніння, як почервоніння очей та втомлений вигляд. 
Більш того, суд не погоджується з наявністю такої ознаки наркотичного сп`яніння, яку зазначив поліцейський в ході розмови з ОСОБА_1 , як поведінка, що не відповідає обстановці, оскільки з наданого суду відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівником поліції не виходила зі свого транспортного засобу, надавала чіткі відповіді на всі поставлені питання працівників поліції, які були зрозумілі працівникам поліції, поводилась чемно та ввічливо.
Отже, працівником поліції не було дотримано вимог п.п. 2, 4 розділу І та п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, та вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103.
За таких обставин, зафіксовані у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння, направленні водія на огляд та рапорті поліцейського, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя, порушення мови, – не є об`єктивно встановленими ознаками, оскільки поза розумним сумнівом помилково зазначені особою, яка складала протокол, а тому суд дійшов висновку, що такі відомості протоколу не відповідають дійсності, є суб`єктивними, надуманими та до них необхідно ставитись критично. 
З переглянутого судом відеозапису встановлено, що на запитання поліцейського, чи згодна ОСОБА_1 пройти освідування, остання погодилась пройти медичний огляд та запитала, скільки це займе часу. На що поліцейський відповів, що це залежить від обох сторін, від поліцейських залежить час доставки, а від водія процес проходження.
Разом з тим, 28.07.2025 адвокатом Санкіним А.В. до матеріалів справи долучено лист УПП в Харківській області ДПП від 10.07.2025 №389аз/41/14/03-2025 в якому зазначено, що відповідно до розстановки сил та засобів батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП, 16.06.2025 з 15.00 до 22.00 годин поліцейський ОСОБА_3 ніс службу у складі пішого наряду разом з інспекторами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Згідно з інформацією, що міститься в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України», протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №363687, зареєстрований в ІПНП 16.06.2025 о 17.37 годин. Додаткові наряди УПП в Харківській області ДПП на місце вищезазначеної події не направлялись та не викликалися.
Крім того, допитаний в судовому засіданні 06.11.2025 року, свідок ОСОБА_3 , який складав протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №363687 від 16.06.2025 зазначив, що ОСОБА_1 дійсно погодилась пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, також зазначив, що автомобільний наряд поліції, для доставки ОСОБА_1 до медичного закладу викликаний не був. Причини цього пояснити не зміг, а після сплину 40-50 хвилин, коли ОСОБА_1 сказала, що більше чекати не буде, поліцейські склали протокол за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.
Отже, суд приходить до висновку, що поліцейськими не здійснено жодної дії, задля забезпечення доставки ОСОБА_1 до медичного закладу, для проходження освідування, що свідчить про безпідставне затягування часу та порушення прав ОСОБА_1 , шляхом провокування її до відмови від проходження огляду.
Крім того, як вбачається з долученого до матеріалів адміністративної справи рапорту інспектора Сульдіна А.С., ОСОБА_1 не надала для добровільного вилучення посвідчення водія. Разом з тим, як вбачається з переглянутого судом відеозапису з відеореєстратора, на вимогу поліцейського, ОСОБА_1 надала своє посвідчення водія в руки поліцейського ОСОБА_3 , під час складання ним протоколу про адміністративне правопорушення.
У відповідності до п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.
Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.
Під час розгляду справи встановлено, що фіксування подій велося з портативного відеореєстратора поліцейського ОСОБА_3 , разом з тим, спілкування з ОСОБА_1 в більшості вів поліцейський ОСОБА_2 , однак останній не мав портативного реєстратора, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості в повній мірі встановити зміст та надати оцінку його спілкуванню з ОСОБА_1 .
Оцінюючи всю сукупність доказів по цій справі, вони свідчать про недоведеність наявності у ОСОБА_1 на час її зупинки працівниками поліції ознак наркотичного сп`яніння, а відтак і законності та обґрунтованості вимоги працівників поліції до ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Також, досліджені судом письмові докази та пояснення свідків свідчать про численні порушення поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. 
Судом встановлено, що у ОСОБА_1 будь-яких ознак сп`яніння, з урахуванням вищенаведених висновків, не було. Разом з тим, ОСОБА_1 погодилась проходити освідування з метою встановлення ознак наявності чи відсутності наркотичного сп`яніння, однак піший поліцейський екіпаж не здійснив жодної дії по реалізації своєї вимоги, не забезпечив її доставку до лікувальної установи для проходження освідування.
Усі вищезазначені порушення з боку працівників поліції суд вважає істотними, оскільки вони вказують на порушення процесуальних прав ОСОБА_1 . Відмова ОСОБА_1 через 40-50 хвилин очікування доставки до наркодиспансера від подальшого очікування не є відмовою в розумінні змісту статті 130 частини 1 КУпАП.
Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4, 7 та 11 до Конвенції» ратифіковано вказану Конвенцію.
Порядок реалізації Конвенції та рішень ЄСПЛ визначено Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до ч. 1 ст. 17 даного Закону, суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права. Як встановлено рішенням ЄСПЛ у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 р., провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У рішенні Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року відображено послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.
У справі «Barbera, Messegu and Jabardov. Spain» від 06.12.1998 Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитись на користь цієї особи.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.1 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи та оцінюючи відомості, що є в цій справі, суд дійшов висновку, що провадження в справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст.130, п. 1 ч. 1 ст.247, 251, 252, 266, 283-285 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з моменту її винесення.
Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження.

Суддя   С.Л. Шаренко