Справа № 713/558/26 
Провадження №2-а/713/32/26 
РІШЕННЯ
іменем України

13.03.2026 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Осокіна А.Л., секретаря судового засідання Холіван В.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.
У позові вказував, що 20.02.2026 у Вижницькому ВДВС у Вижницькому районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України отримав копію постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №697 від 25.04.2025, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.
За змістом описової та мотивувальної частин зазначеної постанови 22.04.2025, будучи військовозобов`язаним громадянином України, всупереч вимогам правил військового обліку, являючись встановленими законодавством, порушив правила мобілізаційного законодавства, а саме: протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України (у період з 18.05.2024 по 16.07.2024) не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет військовозобов`язаного, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів є порушником військового обліку з 04.01.2025. Під час перевірки документів та аналізу його облікової картки, а також звірки даних АІТС «ОБЕРІГ» Єдиного державного реєстру було підтверджено факт не оновлення персональних даних.
Вважає постанову суб`єкта владних повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправною і такою, що підлягає безумовному скасуванню з таких підстав.
У оскаржуваній постанові не зазначено, що у квітні 2025 (точної дати не пам`ятає) його було незаконно затримано працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , незаконно доставлено до нього у АДРЕСА_1 , а після цього незаконно направлено на ВЛК. За висновками пройденої під примусом ВЛК він був визнаний непридатним до військової служби. Однак посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 жодних документів щодо зняття його з військового обліку не склали, сказали, що самі направлять документи ВЛК до ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшого оформлення виключення з військового обліку та відпустили його додому.
Після цього ні у ІНФОРМАЦІЯ_4 , ні у ІНФОРМАЦІЯ_1 його у встановленому законом порядку ніхто не викликав і він вважав, що з його військово-обліковими документами все добре.
Доказів зазначених обставин у нього немає, а вони повинні бути у ІНФОРМАЦІЯ_2 та у ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Оскільки за висновками пройденої ВЛК він був визнаний непридатним до військової служби, то очевидно, що умислу порушувати законодавство України, а зокрема і законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію він не мав.
Також посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 не здійснили перевірку за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз (банків) даних наявності у нього підстав для виключення з військового обліку.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що навіть під час її складання посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 не вжили жодних заходів щодо отримання його персональних відомостей в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.
У оскаржуваній постанові не міститься інформації про те, що його персональні дані не могли бути одержані самостійно відповідачем шляхом електронної інформаційної взаємодії.
Викладене свідчить, що у відповідача відсутні докази наявності передбачених законом умов, за яких він міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП (у розумінні примітки до ст.210 КУпАП).
За змістом оскаржуваної постанови він вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке встановлена у ст.210 КУпАП. Однак, керівником ІНФОРМАЦІЯ_1 помилково винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Його ніхто не повідомляв про розгляд 25.04.2025 чи у інший час справи про адміністративне правопорушення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, і він не подавав до ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідної заяви про визнання вчиненого ним правопорушення та письмової згоди-заяви на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності. У постанові не зазначено про докази направлення йому відповідного повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення.
У порушення вимог ч.1 ст.277-2 КУпАП йому взагалі не була вручена повістка про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення не пізніш як за три доби до дня розгляду справи. Тобто його не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, чим позбавлено прав, гарантованих Конституцією України та ст.268 КУпАП.
Згідно копії оскаржуваної постанови, датою можливого «порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є 16.07.2024, а датою виявлення цього «порушення» - 04.01.2025, тобто дата звернення ТЦК та СП до органу Нацполіції. Оскільки станом на 25.04.2025 встановлений ч.9 ст.38 КУпАП тримісячний строк з дати можливого виявлення «порушення» сплив, то керівник ІНФОРМАЦІЯ_1 не мав права притягати його до адміністративної відповідальності та був зобов`язаний закрити провадження по справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.
Просив визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №697 від 25.04.2025 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення стосовно нього провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та стягнути з відповідача на його користь судові витрати по сплаті судового збору.
Ухвалою суду від 03.03.2026 поновлено позивачу строк на звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, відкрито провадження в адміністративній справі та постановлено справу розглядати за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ без виклику сторін.
Копію ухвали з додатками представник відповідача отримав 09.03.2026.
12.03.2026, тобто у встановлений судом строк, відповідач надав відзив на позов, доказів надіслання якого позивачу не надав.
У відзиві зазначив, що позов не визнають, оскільки ОСОБА_1 не намагався скористатись мобільним застосунком Резерв+, відвідати ЦНАП або ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 18.05.2024 до 16.07.2024 для звірки персональних даних.
Відповідно до п.56 Постанови КМУ №1487 від 30.12.2022 було направлено звернення до органів національної поліції №Е1019725.
До настання негативних наслідків у вигляді звернення до органів НПУ, позивач до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`являвся, право на відстрочку не реалізував, доказів протилежного не надає.
Позивач був обізнаний про дату розгляду справи 25.04.2025, оскільки він був присутній при складанні протоколу про адміністративне правопорушення №3/287 від 18.04.2025.
Вважає, що ними доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.
На час винесення оскаржуваного рішення були сформовані запити до реєстрів та баз даних Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних, які в подальшому унеможливили застосування положення примітки до ст.ст.210, 210-1 КУпАП та не накладення щодо позивача адміністративного стягнення.
На їх переконання примітка до положень статей 210, 210-1 у даних правовідносинах не підлягає застосуванню, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії та уточнити свої персональні дані у встановлений строк.
Жодна з баз даних не містить інформації про актуальний номер телефону, адресу електронної пошти.
Просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.
12.03.2026 подав клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку на оскарження постанови.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно копії постанови у справі про адміністративне правопорушення №697, винесеної 25.04.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.
За змістом вказаної постанови ОСОБА_1 22.04.2025, будучи військовозобов`язаним громадянином України, всупереч вимогам правил військового обліку, являючись встановленими законодавством, порушив правила мобілізаційного законодавства, а саме: протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет військовозобов`язаного, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Доказами винуватості ОСОБА_1 зазначені: протокол №697 від 22.04.2025 р.; копія паспорта громадянина України; копія рапорту поліції; звірка даних Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних; запити до Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних.
Копію оскаржуваної постанови позивач отримав 20.02.2026.
Вважаючи протиправною постанову у справі про адміністративне правопорушення №697 від 25.04.2025, позивач 02.03.2026 звернувся із зазначеним позовом до суду.
На підтвердження заперечень проти позову та спростування позовних вимог представник відповідача Фуштей М.В. надав копії:
постанови за справою про адміністративне правопорушення №697, винесеної 25.04.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , частину тексту якої неможливо прочитати, копія якої у встановленому порядку не засвідчена, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. У постанові відсутній підпис у графі «Підпис особи. яка притягується до адміністративної відповідальності»;
протоколу про адміністративне правопорушення №3/287 від 18.04.2025, складеного оператором відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_5 старшим солдатом ОСОБА_3 , частину тексту якої неможливо прочитати, копія якого у встановленому порядку не засвідчена, згідно якого – 18.04.2025 о 11.30 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено факт порушення ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час дії особливого періоду, а саме ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, не уточнив свої облікові дані через ЦНАП або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у ТЦК та СП за місцем свого перебування або знаходження.
Своїми протиправними, винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги абз.6 п.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та п. ч. ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».
З 17.03.2014, після оприлюднення Указу президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні почав діяти особливий період, який діє станом на момент складання протоколу, що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Наявні підписи про ознайомлення з правами, передбаченими ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про ознайомлення з датою та місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення та про отримання другого примірника протоколу.
Зазначено, що до протоколу додаються: копія паспорту громадянина України, копія рапорту; 
паспорту громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 27.01.1998, копія якого у встановленому порядку не засвідчена;
рапорту інспектора взводу №2 роти №2 БУПП в Чернівецькій області Гаврилюка М. від 18.04.2025, який належним чином не зареєстрований в УПП в Чернівецькій області, частину тексту якого неможливо прочитати, копія якого у встановленому порядку не засвідчена, згідно якого – 18.04.2025 під час несення служби у складі екіпажу Сатурн 1008 під час перевірки документів у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає Вижницький район, с. Берегомет, провул. було встановлено, що останній перебуває в активному розшуку №Е1019725 від 04.01.2025 ІНФОРМАЦІЯ_7 . ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_1 ) для уточнення всіх даних, на що останній добровільно погодився. Фізична сила та спецзасоби не застосовувались;
таблиці, у якій зазначено, що 04.01.2025 повідомлено Вижницький РВП ГУНП в Чернівецькій області про те, що ОСОБА_1 не уточнив вчасно облікових даних (ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), номер звернення Е1019725. Скасовано 22.04.2025, причина скасування - особу доставлено, складено адміністративний протокол (постанову) за ст.210-1 КУпАП №697 від 22.04.2025;
таблиці, у якій зазначено, що ОСОБА_1 рішенням ВЛК від 24.05.1989 визнаний придатним до військової служби.
При вирішенні позовних вимог суд застосовує наступні норми права.
У частині 1 ст.210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
А у ч.3 ст.210-1 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
У примітці до статті 210 КУпАП визначено, що: положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.
Згідно статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
У частині 10 статті 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» закріплено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
А згідно ч.11 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.
Згідно п.23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 “Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад”, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи.
Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.
Статтею 235 КУпАП визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Враховуючи положення ст.235 КУпАП, начальник ІНФОРМАЦІЯ_9 є особою, яка має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст.210-1 КУпАП і накладати адміністративні стягнення за даною статтею.
Згідно статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.
Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21, 244-24 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.
Отже, у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.210-1 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
У статті 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
У статті 280 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями частини 1 статті 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Відповідно до ч.5 ст.285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У відповідності до п.п.4.1, 4.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ч.2 ст.8 Конституції України). Згідно з ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена ч.2 ст.33 Кодексу, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб`єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).
Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Тобто, саме відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі свого керівника, який є повноважною особою на розгляд справи про адміністративне правопорушення та складання постанови про накладення адміністративного стягнення, зобов`язаний обґрунтувати правомірність складення оскаржуваної постанови.
На підтвердження заперечень проти позову та спростування позовних вимог представником відповідача – ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема і його керівником у встановлені судом строки не надано суду належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів того, що:
- у період з 18.05.2024 до 16.07.2024, а також з 04.01.2025 до 25.04.2025 ними вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей ОСОБА_1 в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.
Отже, відповідачем не доведено наявності передбачених законом умов, за яких ОСОБА_1 міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП (у розумінні примітки до ст.210 КУпАП).
Крім того, представником ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема і його керівником, у встановлені судом строки не надано суду належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, які б спростували належним чином обґрунтовані доводи позивача про те, що:
- він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення не пізніш як за три доби до дня розгляду справи.
Представником відповідача на спростування цих доводів додано копію протоколу про адміністративне правопорушення №3/287 від 18.04.2025 (неналежної якості та не засвідчену у встановленому ч.5 ст.94 КАС України порядку), хоча з оскаржуваної постанови та наданої ним таблиці вбачається, що відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення №697 від 22.04.2025.
Тобто представником відповідача надано копію протоколу про адміністративне правопорушення №3/287 від 18.04.2025, який не має відношення до даної справи, а отже є недопустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення. 
Доказів складання протоколу про адміністративне правопорушення №697 від 22.04.2025 представником відповідача у встановлений судом строк суду не надано. Як і не надано доказів про отримання ОСОБА_1 повістки, чи написання ним заяви про визнання вчиненого правопорушення та письмової згоди-заяви на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності.
Тобто, позивач не був повідомлений про розгляд 25.04.2025 справи про адміністративне правопорушення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, і він не подавав до ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідної заяви про визнання вчиненого правопорушення та письмової згоди-заяви на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності.
Викладене є грубим порушенням вимог ст.ст.249, 256, 268, 277-2, 279-9 КУпАП;
- станом на 04.01.2025 (дату формування звернення до Нацполіції №Е1019725) ОСОБА_1 був порушником законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, оскільки згідно оскаржуваної постанови датою вчинення правопорушення зазначено 22.04.2025.
Викладене дає підстави для висновку, що звернення до Нацполіції про доставлення порушника №Е1019725 від 04.01.2025 складене з порушенням вимог ст.259 КУпАП, а отже доставлення «порушника» до ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі такого звернення є незаконним;
- починаючи з 04.01.2025, тобто часу можливого виявлення порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (дата формування звернення НОМЕР_2 ) до 25.04.2025 - часу накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення пройшло більше трьох місяців. 
Отже стягнення накладено на ОСОБА_1 з порушенням ч.9 ст.38 КУпАП;
- рапорт інспектора взводу №2 роти №2 БУПП в Чернівецькій області Гаврилюка М. від 18.04.2025 належним чином не зареєстрований в УПП в Чернівецькій області, частину тексту неможливо прочитати, його копія не засвідчена у встановленому ч.5 ст.94 КАС України порядку та відповідно до положень ст.251 КУпАП не відноситься до джерела доказів.
У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
За встановлених обставин Суд дійшов висновку, що постанова №697 від 25.04.2025 винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт умисного вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, а також безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача відповідачем виконані вимоги ст.ст.258, 268, 277, 277-2, 280 КУпАП.
Тобто судом з достовірністю встановлено, що оскаржувана постанова керівником відповідача прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для визнання її протиправною та скасування із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, Суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню із стягненням з відповідача на користь позивача документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 665,60 грн (0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 2026).
Доводи представника відповідача про пропуск строку на оскарження постанови суд визнає неспроможними і до уваги не приймає, оскільки судом установлено, що:
- оскаржувана постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 №697 винесена 25.04.2025;
- відповідно до положень ст.289 КУпАП та ст.ст.122, 286 КАС України останній день на її оскарження 05.05.2025;
- оскаржувана постанова позивачу відповідачем не вручена та не надіслана, а її копію позивач отримав 20.02.2026;
- позивач звернувся в суд з позовом 02.03.2026, тобто протягом десяти днів з дня отримання постанови, тому на підставі його заяви суд поновив строк звернення до суду з даним позовом.
На підставі ст.ст.19, 65 Конституції України, ст.ст.1, 7, 9, 14, 23, 24, 27, 210-1 ч.3, 235, 245, 247, 251, 252, 258, 268, 280, 283, 287-289, 291 КУпАП та керуючись ст.ст.5, 20, 72, 77, 79, 133, 134, 139, 159, 162, 165, 194, 229, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 286, 293 КАС України, Суд,
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення – задовольнити повністю.
Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_2 №697 від 25.04.2025 про накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 17000,00 грн – визнати протиправною та скасувати.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень – ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 коп.).
Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 .
Відповідач – ІНФОРМАЦІЯ_10 , юридична адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 .

Суддя Андрій ОСОКІН