Справа № 545/2137/25 
Провадження № 2/545/850/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2026 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Стрюк Л.І.,
з участю секретаря Коверди М.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Представник ТОВ «Юніт Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому, зменшивши позовні вимоги, остаточно просив стягнути заборгованість за кредитним договором №00-9735949 від 27.04.2024 в розмірі 19600 грн.
В обґрунтування зазначив, що 27.04.2024між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №00-9735949. Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, проте відповідач своєчасно не повернула грошові кошти, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 19600 грн, яку й просить стягнути з відповідача, а також судові витрати.
Також, згідно з умовами договору факторингу, ТОВ «Макс Кредит» відступило право вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем, на користь ТОВ «Онлайн фінанс», відповідно, ТОВ «Онлайн фінанс» відступило право вимоги до ТОВ «Юніт Капітал», а, відтак, позивач набув право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором до ОСОБА_1 . Крім того, позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
У відзиві представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що зменшення позову не усуває недоведеності основних обставин справи. Вказував на недоведеність факту надання кредитних коштів відповідачу, оскільки позивач не надав первинні банківські документи. Звертав увагу на недоведеність факту правомірного переходу права вимоги до ТОВ «Юніт Капітал». Стверджував, що розрахунок позивача є математично невірним та ґрунтується на нікчемній умові договору. Також зазначав, що відповідач є особою з другою групою інвалідністю, відтак, звільнена від сплати судового збору, а також посилався на неспівмірність витрат на правничу допомогу.
У судовому засіданні представник позивача зменшені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.
Суд, заслухавши учасників цивільної справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 27.04.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №00-9735949 (а.с. 12-16).
Згідно з п. 1.1 Договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором.
Згідно п.п.1.2,1.3 Договору, сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту) складає 8000 грн. Строк дії кредитної лінії (строк кредитування) 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) - 22 квітня 2025 року, згідно з умовами пункту 3.4. цього договору.
Як вбачається з п. 1.5.1, стандартна процентна ставка 1,47% від суми кредиту за кожний день користування кредитом.
Відповідно до пункту 1.8. орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладення договору становить 12704,45%. Згідно з п. 1.9 орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладення цього договору становить 51136,00 грн.
Згідно з п. 2.2 договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.
Відповідачем ОСОБА_1 27.04.2024 підписано договір одноразовим ідентифікатором 94842, що був надісланий на особистий номер мобільного телефону, вказаний відповідачем при заповненні анкети НОМЕР_1 (а.с. 16).
Вказане підтверджується довідкою про ідентифікацію (зворот а.с. 23)
Із положень статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).
У силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIIIелектронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Таким чином, вищезазначений договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором у відповідності до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», є електронним договором та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
З інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» вбачається, шо 27.04.2024 відбулося успішне зарахування 8000 грн на картку НОМЕР_2 (а.с. 24).
Згідно з відповіддю на запит від АТ «Акцент-Банк», на ім`я ОСОБА_1 емітовані карти : НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 . Фінансовий номер телефону, на який відправляється інформація - НОМЕР_6 . Номер НОМЕР_1 відображений в анкетних даних клієнта (а.с.235).
Крім того, відповідно до платіжної інструкції № 8570261688573.128 від 27.04.2024 отримувач: ОСОБА_1 , сума 8000 грн, призначення платежу: отримання переказу коштів на карткуу АТ «А-Банк» у терміналах інших банків (а.с. 236).
Відтак, суд вважає доведеним факт отримання позичальником коштів та, відповідно, наявність обов`язку вказані кошти повернути кредитодавцю та сплатити погоджені сторонами в договорі платежі та відсотки за користування.
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України.
Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За приписами ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом.
Відповідно дост. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Щодо нарахування відсотків.
Так, із заяви про зменшення позовних вимог вбачається, що позивачем нараховано відсотки на суму отриманого кредиту 8000 грн з розрахунку 1% на 235 днів, що складає 18 800 грн та 800 грн комісії, яка погоджена відповідачем, шляхом підписання договору(а.с. 171-173).
Також позивачем визначено, що сума заборгованості за відсотками становить 10 800 грн.
Суд звертає увагу, що представником відповідача проведений тотожний розрахунок, що викладений в письмових запереченнях(а.с. 129-133).
З матеріалів справи вбачається, що кредитодавцем перенараховано відсотки з розрахунку 1%, що відповідає нормам законодавства, встановлених для споживчих кредитів, а також в межах дії кредитного договору.
За таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог в цій частині.
Щодо нарахування комісії.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Отже, погоджену сторонами суму комісії у розмірі 800 грн за видачу кредитних коштів суд вважає доведеною та такою, що підлягає стягненню з відповідача.
Разом з тим, суд звертає увагу, що в цьому випадку комісія нарахована за видачу кредитних коштів, а не за обслуговування кредитної заборгованості, а відтак, не може бути застосований правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, щодо нікчемності нарахування кредитодавцем комісії за обслуговування кредитної заборгованості, на який посилається представник відповідача.
Щодо правомірності переходу права вимоги від первісного кредитодавця до позивача.
Відповідно до договору факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024 ТОВ «Макс Кредит» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги до боржників, зокрема, до ОСОБА_1 за договором №00-9735949(а.с.32-34).
Згідно з витягом з реєстру прав вимоги до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло права вимоги до ОСОБА_1 за договором №00-9735949, заборгованість за тілом кредиту 8800 грн, по відсотках 24108 грн, загальна заборгованість 32908 грн(зворот а.с.41).
Також відповідно до договору факторингу №020425-У від 02.08.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» відступило ТОВ «ЮнітКапітал» право вимоги до боржників, зокрема до ОСОБА_1 за договором №00-9735949. Передача права вимоги ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 за договором №00-9735949підтверджується витягом з реєстру боржників від 02.04.2025 до договору факторингу №020425-У від 02.08.2025, заборгованість за тілом кредиту 8800 грн, по відсотках 24108 грн., загальна заборгованість 32908 грн. (а.с.51-59).
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Отже, ТОВ «Юніт Капітал» за договором факторингу №14/02/2022-01 від 12.02.2022 набуло право вимоги до ОСОБА_1 заборгованості за вищенаведеним договором.
Враховуючи те, що відповідач взяті на себе зобов`язання в строки, передбачені договором, належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням зменшених позовних вимог, у розмірі 19600 грн, з яких: 8000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 10800 грн – відсотки за користування, 800 грн заборгованість за комісією.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.
Щодо стягнення витрат позивача на правничу допомогу.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 37 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
У пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Враховуючи наведене та визначені, зокрема, частиною ч. 4 ст. 137 ЦПК України критерії для здійснення розподілу судових витрат, безпосередньо та причино пов`язаних з розглядом справи, беручи до уваги те, що справа не є складною, малозначною та розглядається в спрощеному позовному провадженні, є типовою, у якій сформована усталена судова практика, суд приходить до висновку, що розумним та справедливим у цьому випадку буде стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.
Питання щодо розподілу судового збору суд вирішує наступним чином.
Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи(а.с. 196).
Отже, відповідач звільнена від сплати судового збору.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Відтак, судовий збір в розмірі 2422,40 грн підлягає компенсуванню за рахунок державного бюджету в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до положень ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 206, 258-260 ЦПК України, -

вирішив:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання згідно з довідкою від 19.01.2024 №1619-5003098928 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (юридична адреса: вул. Рогнідинська, буд. 4А, офіс 10, м.Київ, код ЄДРПОУ 43541163) заборгованість за кредитним договором №00-9735949 від 27.04.2024 у розмірі 19600 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн, що разом становить 21600 грн.
Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (юридична адреса: вул. Рогнідинська, буд. 4А, офіс 10, м.Київ, код ЄДРПОУ 43541163) судовий збір у розмірі 2422,40 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя:	  	Л.  І.  Стрюк