179/65/26
1-кп/179/78/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 року   с-ще Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 , 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , 
захисника ОСОБА_5 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 12025040000001486 від 23.11.2025 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ольгопіль Чечельницького району, Вінницької області, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на посаді водія військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України, у військовому званні молодший сержант, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 2861  ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 12-РС від 19.01.2025 молодшого сержанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу та призначено на посаду водія. 
Відповідно до ст.ст. 3, 28, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню та кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_4 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, бути дисциплінованими, зразками високої культури, скромності й витримки.
Статтею 41 Закону України «Про дорожній рух» в Україні встановлено правосторонній рух транспортних засобів. Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно п. 1.5 3 Правил дорожнього руху дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
П.п. б) п. 2.3 Правил дорожнього руху визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно п.п. а) п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Молодший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її у військовій частині НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 3, 28, 68 Конституції України, вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 1.3, 1.5, 2.1 а), 2.3 б), 2.9 а), 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2011, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, діючи з кримінальною протиправною самовпевненістю, 23 листопада 2025 року близько 18 години 10 хвилин, керуючи технічно справним транспортним засобом – автомобілем марки «Ssang Yong Actyon», реєстраційний номер НОМЕР_2 , WIN: НОМЕР_3 , у стані алкогольного сп`яніння (1,92 ‰), не виконав покладені на нього, як на водія, обов`язки для забезпечення безпеки дорожнього руху знати і неухильно виконувати Правила дорожнього руху, не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, не загрожувати життю і здоров`ю громадян, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі, не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен ураховувати дорожню обстановку щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, переконатися, що зміна напрямку руху буде безпечною і не створить небезпеки іншим учасникам руху. 
Так, ОСОБА_4 , рухаючись в темний час доби, без наявного електроосвітлення проїзної частини дороги, з увімкненим ближнім світлом фар по вологому асфальтобетонному покриттю з боку с. Магдалинівка у напрямку м. Дніпрона 42 км. + 400 метрів автодороги «Т-04-10», що проходить в межах Магдалинівської територіальної громади Самарівського району Дніпропетровської області, на заокругленні проїзної частини праворуч виїхав на зустрічну смугу ліворуч за напрямком свого руху, де допустив зіткнення з автомобілем «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді забитих ран на лівому передпліччі, в області мошонки / калитки / синців на носі, верхній губі, в області лівого ліктьового суглоба, на лівій кисті, животі та тазі зліва, лівому стегні, в області зовнішніх статевих органів, саден на голові у лівій скроневій області, у тім?яній області справа, на нижній губі, в області лівого ліктьового суглоба, на лівому передпліччі, стегнах, в області колінних суглобів, на лівій гомілці, переломів груднини, 2,3,4-го ребер справа та 2,3,4,5-го ребер зліва, кісток тазу: повний розрив лобкового симфізу та осколковий перелом нижньої гілки лівої сідничної кістки, крововиливів під плеврою та в товщі легень, у брижі кишечника, позачеревній клітковині, у м?яких тканинах в області переломів, які привели до розвитку травматичного шоку, у своїй сукупності, за ступенем тяжкості, відносяться до тяжких, як небезпечні для життя.
Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 близько 21 години 30 хвилин 23 листопада 2025 року помер в кареті швидкої медичної допомоги під час його транспортування до КП «Магдалинівська ЦЛ» Магдалинівської селищної ради.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в обсязі пред`явленого обвинувачення по ст. 2861 ч. 3 КК України визнав та суду пояснив, що він десь до 01.00 години 23.11.2025 вживав спиртні напої. Приблизно об 11 -12.00 годині він виїхав з м. Київ. 23.11.2025 він рухався на автомобілі марки «Ssang Yong Actyon» з м. Київа до с-ща Межової Дніпропетровської області до місця дислокації. Він виїхав з с-ща Магдалинівка та рухався у бік м. Дніпра зі швидкістю десь 70-80 км. Автомобіль був у нього в технічно справному стані. Він їхав один в автомобілі, його ніхто не відволікав. Самої аварії він не пам`ятає. Після двох контузій він інколи може щось не пам`ятати. Пам`ятає лише, що автомобіль «ГАЗ» рухався напроти нього. Він добровільно відшкодував шкоду потерпілій, розуміє які наслідки настали, у скоєному розкаюється.
Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, претензій морального та матеріального характеру до ОСОБА_4 не має, матеріальна та моральна шкода їй відшкодована добровільно ОСОБА_4 . Просила призначити мінімальне покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства. 
Прокурор, захисник та обвинувачений не заперечували проти розгляду кримінального провадження за відсутності потерпілої. Тому суд на підставі ст. 325 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, можливість за відсутності потерпілої з`ясувати всі обставини під час судового розгляду для прийняття рішення, ухвалив про проведення судового розгляду без потерпілої. 
Крім показань самого обвинуваченого, провина ОСОБА_4 в скоєні описаного кримінального правопорушення підтверджується і іншими перевіреними судом доказами. 
Згідно протоколу огляду місця дорожньо – транспортної пригоди від 23.11.2025 в присутності понятих та експерта спеціаліста було оглянуто автодорогу сполучення Магдалинівка – Дніпро. Під час огляду було виявлено, що від лобового удару автомобіль Газель «Соболь» перевернувся та впав на лівий бік. Під час огляду було вилучено транспортний засіб «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_4 , та транспортний засіб «Ssang Yong Actyon», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Згідно протоколу огляду трупу від 24.11.2025 у патологоанатомічному відділенні Магдалинівської ЦЛ в с-щі Магдалинівка було оглянуто труп ОСОБА_6 . 
Згідно висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/104-26/89-ІТ від 15.01.2026 на момент експертного огляду робоча гальмівна система автомобіля «Ssang Yong Actyon», реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходиться в працездатному стані. Рульове керування автомобіля «Ssang Yong Actyon», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент огляду, знаходиться в не працездатному стані. Непрацездатний стан рульового керування автомобіля «Ssang Yong Actyon», реєстраційний номер НОМЕР_2 , стався в момент ДТП через аварійне навантаження на деталі ходової частини та елементів кузова автомобіля.
Згідно висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/104-26/91-ІТ від 15.01.2026 на момент експертного огляду робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_4 , знаходяться в не працездатному стані. Несправності, що призвели до непрацездатного стану робочої гальмівної системи автомобіля «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_4 , локалізовані в районі основних деформацій та пошкоджень автомобіля, отже виникли внаслідок аварійного навантаження на деталі, тобто в момент дорожньо – транспортної пригоди. Несправності, що призвели до непрацездатного стану рульового керування автомобіля «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_4 , локалізовані в районі основних деформацій та пошкоджень автомобіля, отже виникли в наслідок аварійного навантаження на них, тобто в момент дорожньо – транспортної пригоди.
Згідно висновку транспортно – трасологічної експертизи № СЕ-19/104-26/93-ІТ від 13.01.2026 в повздовжньому напрямку місце зіткнення розташоване на лівій стороні проїзної частини автодороги «Т-04-10», рух по якій здійснюється в бік м. Дніпро перед подряпинами. В даному випадку мало місце контактування передньої лівої частини автомобіля «Ssang Yong Actyon», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з передньою лівою бічною частиною автомобіля «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_4 .
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-25/47661-ІТ від 218.12.2025 у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Ssang Yong Actyon», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.9 «б» та п. 10.1 Правил дорожнього руху. У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Ssang Yong Actyon», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо – транспортної пригоди. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Ssang Yong Actyon», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 не відповідали п. 12.9 «б» Правил дорожнього руху, але дана невідповідність, з технічної точки зору, не перебуває в причинному зв`язку з даною ДТП. Технічна можливість уникнути даної ДТП для водія автомобіля «Ssang Yong Actyon», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 визначалася своєчасним виконанням ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, та для нього не було яких – небудь перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому виконати їх і виконання яких було необхідною умовою для запобігання події з його боку. 
Згідно висновку судово – медичної експертизи № 20251104080001160 від 11.12.2025 при проведенні експертизи трупу ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у виді забитих ран на лівому передпліччі, в області мошонки / калитки / синців на носі, верхній губі, в області лівого ліктьового суглоба, на лівій кисті, животі та тазі зліва, лівому стегні, в області зовнішніх статевих органів, саден на голові у лівій скроневій області, у тім?яній області справа, на нижній губі, в області лівого ліктьового суглоба, на лівому передпліччі, стегнах, в області колінних суглобів, на лівій гомілці, переломів груднини, 2,3,4-го ребер справа та 2,3,4,5-го ребер зліва, кісток тазу: повний розрив лобкового симфізу та осколковий перелом нижньої гілки лівої сідничної кістки, крововиливів під плеврою та в товщі легень, у брижі кишечника, позачеревній клітковині, у м?яких тканинах в області переломів, які привели до розвитку травматичного шоку, у своїй сукупності, за ступенем тяжкості, відносяться до тяжких, як небезпечні для життя, у даному випадку привели до смерті потерпілого, виникли від дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля, при автомобільній травмі, незадовго до смерті/ за декілька годин. Всі знайдені тілесні ушкодження знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.
Смерть ОСОБА_6 настала від сочетаної тупої травми голови, тулубу та кінцівок, яка супроводжувалася переломами груднини, ребер справа та зліва, кісток тазу, забиттям легень, крововиливами у позачеревній клітковині, що привело до розвитку травматичного шоку.
Смерть ОСОБА_6 настала не менше, як за одну добу, та не більше, як за дві доби до моменту проведення експертизи – 25.11.2025.
При дослідженні крові із трупа не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 03.12.2025 за участю свідка ОСОБА_8 , останній у присутності понятих, на місці показав місце зіткнення транспортних засобів та вказав параметри руху автомобілів безпосередньо до моменту зіткнення та кут в момент зіткнення автомобілів, а також параметри руху автомобіля «Ssang Yong Actyon» до моменту ДТП та момент виїзду на зустрічну смугу.
Згідно висновку КП «Магдалинівська центральна лікарня» Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.11.2025 ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння, драгер 1,64%.
Згідно висновку судово – токсикологічної експертизи № 16488 від 25.12.2025 в зразках біологічного матеріалу ОСОБА_4 виявлений етиловий спирт у концентрації 1,90% - в крові з флакону №1 «Аналіз» та 1,92% - в крові з флакону №2 «Аналіз».
Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку про їх належність, допустимість і достовірність. Наведені докази повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого. 
Практикою Європейського суду з прав людини закріплено позицію, що за змістом пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.
Визнавши досліджені докази достовірними, належними та допустимими та, оцінивши їх в сукупності з іншими фактичними даними та обставинами скоєного кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що інкриміноване ОСОБА_4 обвинувачення знайшло підтвердження під час судового розгляду.
При цьому, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в повному обсязі, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ст. ст. 2861  ч. 3 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілому. 
Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. 
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. 
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. 
Пропорційність покарання вищезазначеним складовим є проявом справедливості як однієї з основоположних засад кримінального провадження.
Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.
Суворо індивідуальний підхід при призначенні покарання з урахуванням характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого злочину, особи винного і обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, забезпечує застосування оптимальної моделі кримінального покарання як щодо осіб, які раніше притягувались до кримінальної відповідальності, не стають на шлях виправлення, вчинили нові умисні злочини, так й щодо осіб, які вперше вчинили злочини.
Тобто залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі визначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання в цілому.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин, що злочин обвинуваченим було вчинено в стані алкогольного сп`яніння, наслідком злочину є смерть людини, а також те, що обвинувачений  ОСОБА_4 не судимий, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, є військовослужбовцем, за місцем проживання не перебуває на обліку в медичних установах, групи інвалідності не має, має задовільну службову характеристику. 
Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими і інші обставини, які не зазначені в частині першій ст. 66 КК України. 
Як пом`якшуючі покарання обставини суд взяв до уваги, що обвинувачений  ОСОБА_4 дав своїм діям належну оцінку і дійсно готовий понести передбачену законом відповідальність, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлено. 
Санкція ч. 3 ст. 286-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.
Тобто, за вказану категорію злочинів законодавець визначив досить суворий вид і міру покарання, оскільки злочин носить хоч і не умисний характер, однак він безумовно вчиняється винним в стані алкогольного сп`яніння та з наслідками у виді смерті людини.
Так, злочин, передбачений ч. 3 ст. 286-1 КК України, класифікується як тяжкий, свідчить про підвищену ступінь суспільної небезпечності вчиненого. 
ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту з необережності, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом, не маючи посвідчення водія відповідної категорії, та його протиправні дії призвели до тяжких непоправних наслідків у вигляді смерті потерпілого.
Згідно карток обліку адміністративних правопорушень вбачається, що ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, таким чином, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став і скоїв тяжкий злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту, передбачений ч. 3 ст. 286-1 КК України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, при цьому не маючи права керувати транспортними засобами, що свідчить про систематичність до вчинення правопорушень у стані алкогольного сп`яніння та про протиправну поведінку обвинуваченого. 
Суд також враховує, що під час судового засіданні обвинувачений ОСОБА_4 висловлював щирий жаль про вчинене та готовність нести покарання, дав критичну оцінку своїм злочинним діям.
Суд не залишає поза увагою і відсутність у потерпілої будь-яких претензій матеріального чи морального характерів до обвинуваченого, що свідчить про те, що обвинувачений  ОСОБА_4 вчинив активні дії, спрямовані на одержання потерпілою певної міри сатисфакції за заподіяну шкоду, потерпіла просила суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти його волі.
Суд враховує, що позиція потерпілої сторони щодо призначення обвинуваченому виду та розміру покарання не є визначальною, не обмежує суд у реалізації своїх дискреційних повноважень, разом з тим така думка враховується судом при призначенні винній особі покарання.
З урахуванням ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги позицію державного обвинувачення, захисника та потерпілої сторони, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у вигляді позбавлення волі у середніх межах санкції ч. 3 ст. 286-1 КК України, з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Суд вважає, що ОСОБА_4 не тільки не усвідомив суспільну небезпеку вчинених ним попередніх адміністративним правопорушень, а й переконливо не бажає ставати на шлях виправлення, а відтак, вищевказане свідчить про неможливість його виправлення i перевиховання без його ізоляції від суспільства. В протилежному випадку мета покарання не може бути досягнута.
Зі змісту ч. 3 ст. 2861 КК України вбачається, що при засудженні особи за ч. 3 ст. 2861 КК України позбавлення права керування транспортним засобом є обов`язковим додатковим покаранням.
З вищенаведеного випливає, що визначене законодавцем у ч. 3 ст. 2861 КК України додаткове покарання справедливо обмежує на певний строк можливість особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину щодо безпеки руху та експлуатації транспорту, реалізувати у майбутньому, після відбуття основного покарання, право на керування транспортними засобами.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 2861 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує порушення Правил дорожнього руху з боку обвинуваченого ОСОБА_4 , свідоме нехтування обвинуваченим правил безпеки та правил дорожнього руху України, що спричинило загибель людини, а тому, з метою забезпечення міри виховного характеру, суд приходить до висновку про призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на строк сім років.
Призначення покарання в такому необхідному та достатньому розмірі, на думку суду, разом з метою кари одночасно об`єктивно забезпечить досягнення виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. 
Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України, оскільки Кримінальний закон не передбачає можливість застосування положень ст. 75 КК України за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Так, відповідно до ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Отже, звільнення обвинуваченого від відбування покарання в порядку, передбаченому ст. 75 КК України, не може бути застосовано до осіб, які засуджуються за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, сп`яніння.
Також суд не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України, оскільки наслідком вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення є смерть людини, тому застосування ст. 69 КК України безумовно буде занадто м`яким покаранням для обвинуваченого.
На переконання суду, порушення Правил дорожнього руху особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не випадково було відокремлено законодавцем в окремий склад кримінального правопорушення, саме у зв`язку з його підвищеною суспільною небезпечністю в порівнянні з кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 286 КК України, а тому з огляду на суспільну небезпеку скоєне ОСОБА_4 діяння у сфері безпеки руху, не може бути підставою для пом`якшення покарання останньому.
Відповідно до ст. 91 ч. 1 п. 3 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат. 
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. 
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування з метою встановлення обставин кримінального правопорушення призначалась та проводилась судова експертиза технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/104-26/89-ІТ від 15.01.2026 вартістю 3 565,60 грн., судова експертиза технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/104-26/91-ІТ від 15.01.2026 вартістю 3 565,60 грн., судова транспортно – трасологічна експертиза № СЕ-19/104-26/93-ІТ від 13.01.2026 вартістю 3 565,60 грн.; судова автотехнічна експертиза № СЕ-19/104-25/47661-ІТ від 18.12.2025 вартістю 1 782,80 грн.
Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на відшкодування процесуальних витрат за проведення експертиз, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованих державних установ, у загальному розмірі 12 479 грн. 60 коп. на користь держави.
Цивільний позов не заявлений.
Питання щодо скасування арешту майна суд вирішує відповідно до вимог ст. 174 КПК України.
Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. 
Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2025, у відповідності до ст.174 КПК України необхідно скасувати у зв`язку з тим, що потреба у цьому заході забезпечення кримінального провадження відпала. 
Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст. 100 КПК України. 
Речові докази: транспортний засіб марки «Ssang Yong Actyon», реєстраційний номер НОМЕР_2 , WIN: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 , але переданий БО «Дія Нації»– повернути за належністю; автомобіль «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 , – повернути власнику. 
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 23.11.2025 ОСОБА_4 було затримано 23.11.2025.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду у м. Дніпра від 26.11.2025 обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21.01.2025 продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Міру запобіжного заходу  ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання обвинуваченому  ОСОБА_4 рахувати з часу фактичного затримання – 23.11.2025.
В силу ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Враховуючи факт застосування та продовження ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21.01.2025 ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне, враховуючи положення вищезгаданої статті, зарахувати у строк покарання попереднє ув`язнення з 23.11.2025, тобто з моменту фактичного затримання, із розрахунку день позбавлення волі за день попереднього ув`язнення.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, - 

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 2861  ч. 3 КК України та призначити йому покарання за даною статтею кримінального закону у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 7 (сім) років.
Строк відбування покарання рахувати з дня набрання цим вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк відбутого ним покарання, строк його попереднього ув`язнення, починаючи з 23.11.2025 до набрання вироком законної сили, з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/104-26/89-ІТ від 15.01.2026 у розмірі 3 565,60 грн., судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/104-26/91-ІТ від 15.01.2026 у розмірі 3 565,60 грн., судової транспортно – трасологічної експертизи № СЕ-19/104-26/93-ІТ від 13.01.2026 у розмірі 3 565,60 грн.; судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-25/47661-ІТ від 18.12.2025 у розмірі 1 782,80 грн., а всього у розмірі 12 479 грн. 60 коп. 
Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2025, скасувати. 
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази: транспортний засіб марки «Ssang Yong Actyon», реєстраційний номер НОМЕР_2 , WIN: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 , але переданий БО «Дія Нації»– повернути за належністю; автомобіль «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 , – повернути власнику. 
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області на протязі 30 днів з дня його проголошення. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя:   ОСОБА_1