ЄУН справи: 336/12436/25
Номер провадження: 1-кп/336/906/2026
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2026 року       м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 – в режимі відеоконференції,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 12025082080001111 від 23.07.2025 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, який має середню спеціальну освіту, який має на утриманні двох малолітніх дітей, військовослужбовця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного мешкає (зі слів): АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 12.08.2022 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 190 КК України до 200 годин громадських робіт;
2) 27.10.2023 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 09.04.2024 вирок в частині покарання змінений, призначено покарання за ч. 1 ст. 190 КК України із застосуванням ст.ст. 71, 72 КК України у виді 2 років 20 днів позбавлення волі;
3) 17.04.2024 Вознесенівським районним суд м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. 02.08.2024 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області звільнений умовно-достроково з Біленківської ВК Запорізької області для проходження військової служби за контрактом;
4) 25.02.2026 Комунарським районним суд м. Запоріжжя за ч.4 ст.187, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70, ст. 71 КК України до покарання у виді 8 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому. Указом Президента України воєнний стан в Україні продовжено до теперішнього часу.
ОСОБА_4 , проходячи військову службу на посаді курсанта 4 навчальної механізованої роти 1 начального механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих кримінальних злочинів проти власності, судимість за які у встановленому порядку не знята не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно скоїв аналогічне кримінальне правопорушення за таких обставин.
22 липня 2025 року, приблизно о 17:00 год, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким мав дружні відносини, ОСОБА_4 отримав доступ до транспортного засобу скутер марки «Honda», моделі «Dio AF68», об`ємом 49,9 см3, потужністю 8 к/с, сірого кольору, без державного реєстраційного номеру, номер шасі НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , вартістю 26 471 гривен 68 копійок, що належить на праві власності потерпілому ОСОБА_6 , під приводом заправки, при цьому запевнивши останнього, що поверне вказаний скутер назад 22.07.2025.
Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиняючи злочин повторно, 22.07.2025 y вечірній час доби, ОСОБА_4 почав рухатись на транспортному засобі – скутері марки «Honda», моделі «Dio AF68», без державного реєстраційного номеру, номер шасі НОМЕР_2 , перебуваючи за кермом транспортного засобу. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом обвинувачений пересувався вулицями міста Запоріжжя використовуючи вищевказаний транспортний засіб.
Так, 22.07.2025, приблизно о 20:00 год, перебуваючи за кермом вищевказаного транспортного засобу обвинувачений ОСОБА_4 прибув до свідка ОСОБА_7 за адресою: м.Запоріжжя вул. Дальня, буд. 19.
В подальшому, 22.07.2025 приблизно о 21:00 год, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 направився до свідка ОСОБА_8 за адресою: м.Запоріжжя вул. Базарна буд. 28. Цього ж дня, розуміючи неможливість пересування на транспортному засобі - скутері марки «Honda», моделі «Dio AF682 без палива, ОСОБА_4 разом зі свідком ОСОБА_8 направились до АЗС «ОККО».
22.07.2025 п 21:12 год. ОСОБА_4 разом зі свідком ОСОБА_8 прибув на вищевказаному транспортному засобі на АЗС «ОККО», яке знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чубанова, буд. 13Г, де намагався заправити вищевказаний транспортний засіб з метою подальшого використання. У зв`язку з технічною неможливістю здійснити заправку даного транспортного засобу, ОСОБА_9 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця. розпочав рух мопеду з АЗС «ОККО», використовуючи фізичну силу та штовхаючи транспортний засіб, до найближчої лісосмуги з метою подальшого приховання та розпорядження.
Після чого, ОСОБА_4 покинув свідка ОСОБА_8 , залишивши йому ключ запалювання до транспортного засобу та повідомив, що за транспортним засобом приїде його знайомий та забере транспортний засіб, при цьому потерпілому ОСОБА_6 обвинувачений з приводу місцезнаходження транспортного засобу нічого не повідомив.
Таким чином, ОСОБА_4 розпорядився транспортним засобом яким незаконно заволодів при вищевказаних обставинах на власний розсуд, чи довів злочин до кінця, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 26 741,68 гривень.
Обвинувачений у судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні вказаного злочину. Надав детальні пояснення щодо мотивів, часу та способу вчинення злочину. Він усвідомлює протиправність свого поступку, щиро кається у вчиненому.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Судом ухвалено обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням документу щодо вартості проведеної у кримінальному провадженні експертизи, доказів, які характеризують особу обвинуваченого, та процесуальних документів, які можуть вплинути на вирішення долі речових доказів.
Отже, оцінюючі надані суду докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному обсязі, його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, є рецидив, оскільки ОСОБА_4 раніше був неодноразово засуджений за вчинення умисних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, судимості за які не зняті та непогашені.
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, є визнання вини.
Керуючись вищенаведеним при призначенні покарання, суд враховує згадану обставину, що пом`якшує покарання, ступені тяжкості скоєного, яке закон відносить до тяжких злочинів, відомості про особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітніх дітей, має статус військовослужбовця, однак має негативну службову характеристику, за матеріалами службового розслідування ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину у вересні 2024 року, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде досягнуто призначенням мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 289 КК України. 
Підстав для застосування до обвинуваченого положень статті 69 КК України (призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом) або статті 75 КК України (звільнення від відбування покарання з випробуванням) суд не вбачає.
Як визначено ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
ОСОБА_4 був засуджений вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.02.2026 за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді 8 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.
Враховуючи вищевикладене, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, ОСОБА_4 вчинив до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання обвинуваченому слід призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.02.2026.
Відповідно до згаданих положень ч. 4 ст. 70 КК України у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, частково відбуте за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.02.2026.
Оскільки вищезгаданим вироком початок строку відбування покарання обвинуваченому постановлено рахувати з моменту його затримання на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2025 (що постановлена у цьому кримінальному провадженні № 12025082080001111), підстави для повторного зарахування попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні у строк покарання відсутні.
Матеріали кримінального провадження не містять даних, які б свідчили про відсутність або зміну раніше встановлених ризиків, що виправдовує застосування відносно обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу, а тому такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, у тому числі пов`язаної із виконанням вироку у разі набрання ним законної сили.
Цивільний позов не заявлений.
Витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 2228,50 гривень відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 373-376, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складення покарання за цим вироком та невідбутим покаранням за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.02.2026 призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 8 (восьми) років 2 (двох) місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.
Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання відбутий ним строк покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.02.2026 - з 20 листопада 2025 року по день набрання вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.04.2026 законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, у розмірі 2228,50 гривень.
Речові докази: ключ від скутеру з маркування «Honda 0417» скутер сірого кольору без державного реєстраційного номеру, з номером двигуна НОМЕР_3 – повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня направити поштою.

Суддя         ОСОБА_1