справа № 274/1195/26
н/п 2-а/0274/22/26 

Рішення
Іменем України 
20.04.2026 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судових засідань - Рудич М.О., розглянувши в м. Бердичеві Житомирської області за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення -
в с т а н о в и в:

13.02.2026 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ковальчук А.О., звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління національної поліції у Житомирській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ББА №741258 від 30.01.2026.
Позовна заява обґрунтована тим, що 30.01.2026 року інспектором СРПП Бердичівського РВП старшим лейтенантом поліції Петруком Ярославом Вікторовичем винесено постанову серії ББА №741258 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121, ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.126, ч.1ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1180 грн.
Із зазначеною постановою позивачка категорично не погоджується, оскільки їй не було відомо про існування постанови від 30.01.2026 року, про її існування дізналася лише 05.02.2026 року, після того як ознайомилась з матеріалами справи №274/891/26, де серед матеріалів знаходилась оскаржувана постанова. Зазначає, що фактично розгляд справи працівниками поліції не проводився, права не зачитувались, поліцейські не повідомляли позивачку про порушення, не повідоміли що буде винесена постанова, що є саме по собі підставою для скасування постанови. Розгляд справи відбувся без ОСОБА_1 , що є грубим порушенням КУпАП та відомчих інструкцій. Вважає, що позивачку безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки поліцейські фактично не проводили розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно неї та не вручили постанову у справі про адміністративне правопорушення, а відтак сама постанова ББА №741258 є незаконною та підлягає скасуванню.
Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.02.2026 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін ( а.с. 17). 
24.02.2026 від представника Головного управління Національної поліції в Житомирській області Яремчука О.В. через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.
Зазначають, що 30.01.2026 о 21 год 56 хв по вулиці Вінницька, 39, в місті Бердичів, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «HUNDAI SONATA», номерний знак НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не працював задній лівий габаритний ліхтар, не освітлювався задній державний номерний знак, що не дав змоги чітко визначити число-буквові символи номерного знаку з відстані 20 метрів, не мала при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а також на вимушену зупинку працівниками поліції здійснила зупинку транспортного засобу з порушенням вимог ПДР, а саме менше 10 метрів від виїзду з прилеглої території та менше 30 метрів від висадково - посадкового майданчику громадського транспорту, чим порушила п. 2.1 ґ, 2.9 в, 8.4 додаток № 1 ПДР, 15.9 й та п. 31.4.3 а Правил дорожнього руху України – далі Правила. У зв`язку з порушенням вищевказаних норм, інспектором СРПП Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Петруком Ярославом Вікторовичем винесено постанову про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 126, ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн. 
В даному випадку позивачка порушила ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.
Вказує, що доказом встановлення вини позивачки у вчиненні порушенні Правил дорожнього руху являється винесена у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення та відео-докази, що долучаються до відзиву. Твердження позивачки та її представника про неправомірні дії з боку поліцейського, допущені під час складання спірної постанови, є необґрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не надано, тому відповідачем було правомірно винесено оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення, доводи адміністративного позову не являються суттєвими для вирішення справи. Позивачка намагається уникнути адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, а відтак підстави для задоволення вимог щодо скасування постанови відсутні. 
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження обставин в їх сукупності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Судом встановлено, що 30.01.2026 року інспектором СРПП Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Петруком Ярославом Вікторовичем винесено постанову серії ББА № 741258 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.126, ч.1 ст. 122 КУпАП, встановивши, що остання 30.01.2026 о 21 год 56 хв по вулиці Вінницька, 39, в місті Бердичів, керувала транспортним засобом марки «HUNDAI SONATA», номерний знак НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не працював задній лівий габаритний ліхтар, не освітлювався задній державний номерний знак, що не дав змоги чітко визначити число-буквові символи номерного знаку з відстані 20 метрів, не мала при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а також на вимушену зупинку працівниками поліції здійснила зупинку транспортного засобу з порушенням вимог ПДР, а саме менше 10 метрів від виїзду з прилеглої території та менше 30 метрів від висадково - посадкового майданчику громадського транспорту, чим порушила п. 2.1 ґ, 2.9 в, 8.4 додаток № 1 ПДР, 15.9 й та п. 31.4.3 а Правил дорожнього руху України – далі Правила.
За вказане порушення на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 190, 00 грн ( а.с.10). 
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами по справі врегульовано нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07 грудня 1984 року № 80731-X; Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII; Закону України «Про автомобільні дороги» від 08 вересня 2005 року № 2862-IV; Постанови Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху» від 10 жовтня 2001 року №1306.
Закон України «Про Національну поліцію», визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. (ч.1 ст.2 Закону України «Про Національну поліцію»)
Так, згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до положень ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно з приписами ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (ст. 80 і 81 (в ч. перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), ч. 1 ст. 44, ст. 89, ч. 2 ст. 106-1, ч. 1, 2, 3, 4 і 6 ст. 109, ст. 110, ч. 4 ст. 116-2, ст. 117, ч. 1 і 2 ст. 119, ч. 1, 2, 3, 5, 6, 8, 10 і 11 ст. 121, ст. 121-1, 121-2, ч. 1 і 2 ст. 121-3, ч. 1, 2, 3, 4, 6 і 7 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. 124-1, 125, ч. 1, 2 і 4 ст. 126, ч. 1, 2 і 3 ст. 127, ст. 127-3, ч. 1 і 2 ст. 127-4, ст. 128-129, ч. 1 ст. 132-1, ч. 1 і 5 ст. 133, ч. 3, 6, 8, 9, 10 і 11 ст. 133-1, ст. 135, ст. 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), ст. 137, ч. 1, 2 і 3 ст. 140, ст. 148, 151, ч. 6, 7 і 8 ст. 152-1, ст. 161, 164-4, ч. 1 ст. 173-8, ст. 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), ч. 1 і 3 ст. 175-3 (у ч. порушень, пов`язаних із незабезпеченням безперешкодного доступу громадян до об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту, у випадках та порядку, встановлених законодавством), ст. 176, 177, ч. 1 і 2 ст. 178, ст. 180, 181-1, ч. 1 ст. 182, ст. 183, 192, 194, 195).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.
Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція), У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст. 80 і 81 (в ч. перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), ч. 1, 2, 3, 5, 6, 8, 10 і 11 ст. 121, ст. 121-1, 121-2, ч. 1 і 2 ст. 121-3, ч. 1, 2, 3, 4, 6 і 7 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. 124-1, 125, ч. 1, 2 і 4 ст. 126, ч. 1, 2 і 3 ст. 127, ст. 128-129, ч. 1 ст. 132-1, ч. 3, 6, 8, 9, 10 і 11 ст. 133-1, ч. 1, 2 і 3 ст. 140, ч. 6, 7 і 8 ст. 152-1 КУпАП поліцейськими підрозділів Департаменту патрульної поліції, територіальних (відокремлених) підрозділів територіальних органів поліції, поліцейські яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах.
Згідно з п.2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене, зокрема ст.121-3 КУпАП, виноситься поліцейськими підрозділів Департаменту патрульної поліції, територіальних (відокремлених) підрозділів територіальних органів поліції, поліцейські яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила).
Згідно із пунктом 31.6 «б» Правил дорожнього руху забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.
Згідно ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно із пунктом 2.9 «в» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, зокрема, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.
Згідно ч. 1 ст. 121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно із пунктом 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Згідно ч. 1 ст. 126 КУПАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно п.15.9 Правил дорожнього руху зупинка забороняється: 
е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків;
и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.
Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзої частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Положення Закону України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.
З наданого відповідачем відеозапису, який згідно зі ст.251 КУпАП є належним доказом, вбачається, що на момент зупинки транспортного засобу марки «HUNDAI SONATA», за кермом якого перебувала позивачка ОСОБА_1 , в темну пору доби не працював задній лівий габаритний ліхтар, не освітлювався задній державний номерний знак, на вимушену зупинку працівниками поліції здійснила зупинку транспортного засобу з порушенням вимог ПДР, а саме менше 10 метрів від виїзду з прилеглої території та менше 30 метрів від висадково -посадкового майданчику громадського транспорту.
Крім того, на запитання інспектора щодо неосвітленості номерного знака на заднього лівого габаритного ліхтаря, позивачка не заперечила їх наявності.
На наданому суду відеозаписі зафіксований факт неодноразової пропозиції позивачці пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу або ж найближчому медичному закладі у зв`язку з виявленими в неї ознаками алкогольного сп?яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на місці та згода на проведення такого огляду в медичному закладі. Разом з цим, ОСОБА_1 почала висувати умови проведення огляду в лікувальному закладі: хотіла їхати на огляд за кермом власного авто; бажала поїхати, але спочатку їй потрібно відігнати автомобіль; бажала їхати на огляд, але вимагала на шляху заїхати до магазину; в кінці вказала, що не може поїхати на огляд, оскільки у неї в автомобілі неповнолітня дитина (17 років). Незважаючи на те, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що вона відсторонена від керування транспортним засобом, ОСОБА_1 , під приводом того, що має закрити свій автомобіль та забрати неповнолітню дитину з собою, розпочала рух та припаркувала автомобіль біля сусіднього офісного центру. Після цього, ОСОБА_1 розпочала конфлікт з працівниками поліції, висловлювалась на їх адресу брутальною лайкою, ображала, коли ті намагались їй роз`яснити процедуру. Згодом ОСОБА_1 сіла за кермо свого автомобіля та поїхала в невідомому напрямку. 
За фактом відмови ОСОБА_1 від огляду від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння було складено протокол, на підставі якого винесено постанову серії ААД № 755688 від 30.01.2026.
10.03.2026 постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Вказана постанова набрала законної сили 21.03.2026.
Така поведінка позивачки свідчить про її обізнаність із наявним порушенням та фактично є визнанням вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.126, ч.1 ст. 122 КУпАП.
Вказані обставини підтверджують наявність встановлених порушень Правил дорожнього руху.
Доводи позивачки та її представника про порушення її прав, передбачених ст.268 КУпАП, є необґрунтованими та не спростовують факту вчинення нею адміністративного правопорушення.
Як вбачається з матеріалів справи, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності винесена поліцейським безпосередньо на місці вчинення правопорушення відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП у межах спрощеної процедури, що не передбачає складання протоколу, якщо особа не заперечує вину та погоджується з накладеним стягненням.
З відеозапису вбачається, що позивачка була належним чином поінформований про суть вчинених порушень, однак остання самовільно залишила місце розгляду справи.
До того ж позивачка реалізувала право на захист шляхом подання адміністративного позову, що виключає наявність порушення його фундаментальних прав.
При цьому, посилання на процедурні порушення під час винесення постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання її протиправною, оскільки такі порушення мають наслідки лише у разі, якщо вони істотно вплинули на зміст рішення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 у справі №?813/1790/18, згідно з якою не кожен дефект процедури ухвалення адміністративного акта зумовлює його протиправність, а правовим наслідком може бути лише те процедурне порушення, яке поставило під сумнів правильність прийнятого рішення по суті.
Таким чином, навіть за наявності формальних порушень, вони не вплинули на встановлений факт вчинення правопорушення та не є підставою для скасування постанови.
Оскільки в матеріалах справи містяться достатні, належні та допустимі докази вчинення позивачкою адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.126, ч.1 ст. 122 КУпАП, наявні підстави вважати про вчинення останньою вказаних адміністративних правопорушень.
За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови.
Керуючись ст. 9,72-79,90,99,229,241-246,255,263,286,295 КАС України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 20 квітня 2026 року 

Суддя        Т.М.Вдовиченко