ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/978/25  Номер провадження 22-з/814/61/26	 Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді : Обідіної О.І. 
Суддів :  Бутенко С.Б., Чумак О.В.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Тимошенка Дмитра Володимировича про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2025 року ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 в якому просив:
-визнати об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 транспортний засіб марки ЗАЗ FORZA, 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ,
в порядку поділу майна подружжя:
-визнати за ОСОБА_4 право власності на транспортний засіб марки ЗАЗ FORZA, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ,
-стягнути з ОСОБА_4 на його користь грошову компенсацію частки ринкової вартості транспортного засобу марки ЗАЗ FORZA, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 у розмірі 69450 грн.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 23 січня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів та додаткових витрат на дитину та поділ майна подружжя роз`єднано.
Виділено у самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Полтави від 27 серпня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено.
Визнано об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 транспортний засіб марки ЗАЗ FORZA, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 . 
Спільне майно подружжя поділене. 
Визнано за ОСОБА_5 право власності на транспортний засіб марки ЗАЗ FORZA, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію частки ринкової вартості транспортного засобу марки ЗАЗ FORZA, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 у розмірі 69 450 грн.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 28 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 27 серпня 2025 року залишено без змін.

В лютому 2026 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Тимошенка Д.В.на адресу апеляційного суду надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції в сумі 20000 грн.
Заява обґрунтована тим, що при подачі відзиву на апеляційну скаргу, було заявлено клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 20000 грн. в апеляційному суді, яке не було вирішено під час перегляду апеляційної скарги, в зв`язку з чим заявником порушено питання щодо поновлення строку на подачу заяви про ухвалення додаткового рішення.
На підтвердження надання правничих послуг адвокатом надано договір про надання правничої допомоги, додаток №2 до договору щодо представлення інтересів в Полтавському апеляційному суді, квитанції до прибуткового касового ордеру №№1, 2 та 3 на суму 7000 грн., 3000 грн. та 10000 грн. відповідно.
Зважаючи на відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення без змін, понесені витрати мають бути стягнуті в повному обсязі.

Колегія суддів перевіривши матеріли справи, приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення по справі додаткового судового рішення за результатами апеляційного перегляду в частині розподілу судових витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги. 
При цьому питання про поновлення строку на подачу заяви про ухвалення додаткового рішення не потребує окремого процесуального вирішення в розумінні ст. 124 та ст. 126 ЦПК України. 

У відповідності до ч.3 п. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Полтавського апеляційного суду від 28 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 27 серпня 2025 року залишено без змін.
Після відкриття апеляційного провадженням, адвокатом Тимошенком Д.В. в інтересах ОСОБА_1 було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому заявлено клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу та розрахунок суми судових витрат понесених при апеляційному перегляді в розмірі 20000 грн.
На доведення заявлених вимог адвокатом було надано копії договору про надання правничої допомоги №1, додатку до вказаного договору №2 про представлення інтересів ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 05 грудня 2025 року на суму 7000 грн. 
В подальшому адвокатом було подано заяву про долучення копії квитанції №2 від 08.12.2025 на суму 3000 грн. та №3 від 08.01.2026 на суму 10000 грн.
Вказане питання не було вирішено колегією суддів під час винесення постанови, в зв`язку з чим адвокат подав заяву про ухвалення додаткового рішення в порядку ст. 270 ЦПК України, з урахуванням наданих раніше поданих доказів на розмір понесених витрат на правничу допомогу.
За змістом ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. 
За положеннями ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі № 690/408/17, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.
Аналізуючи докази, надані відповідачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, їх відповідності критерію реальності адвокатських послуг, колегія суддів зазначає наступне.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Отже, при визначенні суми відшкодування колегія суддів враховує та виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
У постанові Верховного Суду від 30.11.2020 по справі № 922/2869/19 зазначено, що висновки «суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони» та «суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання» не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що «під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи».
Виходячи з положень ст. 137 ЦПК України, беручи до уваги кількість витраченого адвокатом часу в цілому, співмірність вартості його послуг складності справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру визначених стороною позивача витрат на правничу допомогу, які отримані на стадії апеляційного розгляду у вигляді підготовки та складання відзиву на апеляційну скаргу та участь адвоката в одному судовому засіданні, тривалістю 30 хв. 
При вирішенні розміру відшкодування, колегія суддів виходить як з реального обсягу наданих адвокатських послуг, так і складності самої справи. 
Оцінюючи обсяг фактично наданих адвокатом своєму довірителю ОСОБА_1 адвокатських послуг в апеляційній інстанції, колегія суддів зауважує про їх не співмірність та явну завищеність та вважає за необхідне встановити розмір їх відшкодування в 5000 грн., що відповідатиме принципу справедливості та співмірності. 
Керуючись ст.ст. 270, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Тимошенка Дмитра Володимировича про ухвалення додаткового рішення в частині судових витрат на стадії апеляційного розгляду по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково. 
Постановити по справі додаткове рішення, яким стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу 5000 грн.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 06 квітня 2026 року.

Судді: Обідіна О.І. Бутенко С.Б. Чумак О.В.