Справа № 643/5527/25
Провадження № 2/643/573/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2026   м. Харків

Салтівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Пасічника О.М.
за участю секретаря судового засідання Онди В.В. 
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Савченко О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання факту постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини та про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:
09.04.2025 ОСОБА_1 через свого представника адвоката Савченко О.О. звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ХМР у якій просить визнати факт постійного проживання разом з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини та визнати за позивачкою право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , є донькою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1 .
Позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проте на момент смерті матері, фактично проживала разом з нею у спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_3 . Через похилий вік, а мати не могла забезпечити себе самостійно, а тому позивачка переїхала до матері без зміни реєстрації місця проживання. Вона доглядала матір, коли та хворіла, піклувалася, забезпечувала всім необхідним, у тому числі ліками та харчуванням, а також брала на себе усі витрати, пов`язані з побутом, з оплатою житлово-комунальних послуг.
Факт проживання позивачки разом з матір`ю у спірній квартирі підтверджується свідченнями сусідів. За заявою ОСОБА_1 державним нотаріусом Другої харківської міської нотаріальної контори була заведена спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 73445246 (номер у нотаріуса 411/2024) до майна померлої ОСОБА_2 . Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено з причин відсутності підтвердження спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки вони зареєстровані за різними адресами. Інших спадкоємців, окрім позивача, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 немає. Позивачка по даний час продовжує проживати у спірній квартирі, утримує її, сплачує всі комунальні платежі.
На теперішній час заявник не може надати документ, який би підтверджував факт її проживання разом із спадкодавцем на час його смерті, в зв`язку з чим вимушена звернутися до суду із вказаним позовом.
Ухвалою суду від 10.04.2025 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.
Ухвалою суду від 06.05.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано у Другої Харківської міської державної нотаріальної контори копію спадкової справи за номером у спадковому реєстрі 73445246 (номер у нотаріуса 411/2024) до майна померлої ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була заведена ІНФОРМАЦІЯ_2 . 06.01.2026 до суду від П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори надійшли витребувані матеріали.
Задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків.
03.06.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
03.06.2025 до суду з Другої Харківської міської державної нотаріальної контори надійшли витребувані матеріали.
01.07.2025 до суду надійшла відповідь на відзив в якому представник позивача просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою суду від 19.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду.
В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали.
Представник заінтересованої особи: Харківської міської ради в судове засідання не з`явився про дату і час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
Заслухавши заявника, представника заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення справи по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до абз.3 п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.
Частино першою статті 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст. 1269 ЦК України).
Згідно з п.п.4.10 п.4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактично прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування", виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Пунктом 23 зазначеної постанови встановлено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Тобто, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.
Отже, відсутність реєстрації місця проживання не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем.
Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово вказував, що факт реєстрації місця проживання позивача за іншою адресою, ніж місце проживання й реєстрації спадкодавця, не має правового значення у таких спірних правовідносинах. Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.
Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 вказав, що частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постанові від 12 січня 2022 року у справі № 446/53/16-ц.
Отже, під час вирішення питання, чи прийняли спадкоємці спадщину у порядку частини третьої статті 1268 ЦК України, суд повинен досліджувати та встановлювати фактичне місце проживання спадкодавця на момент смерті та фактичне місце проживання його спадкоємців.
Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_1 , про що Ленінським ВРАЦС Харківського міського управління юстиції 06.03.1973 зроблено запис № 83, батьками якої записано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 05.11.2021 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 22323.
Згідно з Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 13.12.2024 станом на 31.10.2021 ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , інших осіб за вказаною адресою зареєстровано не було.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої входить квартира за адресою АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.08.2003 виданого Московською районною радою м. Харкова.
14 грудня 2024 року Постановою державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Радкевич К.В. заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 оскільки матеріали спадкової справи не містять доказів що спадкоємець прийняла спадщину.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що фактично проживала за адресою АДРЕСА_3 разом з матір`ю за якою доглядала через похилий вік. Останні роки мати не виходила на вулицю через пандемію короновірусу та потребувала стороннього догляду, як не намагалася позивачка вберегти мати від хвороби, вона все ж захворіла і померла у лікарні м. Валки, оскільки в лікарнях Харкова на той час місць не було. Позивачка намагалася забезпечити мати необхідними дороговартісними ліками, але на жаль, вини їй не допомогли. 
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомив, що є сусідом заявниці, проживають поряд майже тридцять років, після того як ОСОБА_5 захворіла на ковід ОСОБА_6 проживала з нею.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомила, що є сусідкою заявниці, яка проживала разом з матір`ю ОСОБА_2 та доглядала за нею, після того як ОСОБА_5 захворіла на ковід ОСОБА_6 їздила до неї у Валки в лікарню, після того як мати померла похованням займалася ОСОБА_6 . Сім`ю ОСОБА_2 знає дуже добре, оскільки була у них сімейним лікарем, та підтвердила факт проживання ОСОБА_8 з матір`ю на час її смерті.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомила, що є сусідкою заявниці з якою дружить з дитинства, підтвердила факт проживання ОСОБА_8 з матір`ю ОСОБА_2 на час її смерті.
Згідно відповіді ХРУП №2 Головного управління національної поліції України в Харківській області від 24.04.2025 громадянка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 проживала за адресою: АДРЕСА_3 з дитинства до 2022 року, в даний час в квартирі не мешкає, у зв`язку із тим, що вийшла заміж та переїхала до чоловіка.
Таким чином, факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто на день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. 
За вказаних обставин, встановлено факт прийняття ОСОБА_1 спадщини у порядку частини третьої статті 1268 ЦК України.
Щодо визнання за позивачкою право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, суд встановив наступне.
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.08.2003 виданого Московською районною радою м. Харкова ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_1 . Вказане свідоцтво видане на підставі рішення виконавчого комітету Московської районної ради м. Харкова від 01.07.2003 року за № 239/8
Згідно Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна номер інформаційної довідки 421834481 від 09.04.2025 за адресою АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна №2666171 відомості про права власності на квартиру зареєстровано 16.09.2003 за ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 04.08.2003 Московська районна рада м. Харкова.
Суд дослідивши матеріали спадкової справи та Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.12.2024 року №1705/02-31 державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Радкевич К.В. встановив, що інших спадкоємців за законом першої черги немає. Син спадкодавця ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Його дочка та онука спадкодавця (спадкоємець за законом за правом представлення) ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , спадщину після померлої баби ОСОБА_2 не прийняла, оскільки разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживала та заяву нотаріусу про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини не подала. З чоловіком ОСОБА_3 шлюб розірвано 11.04.1975. На час відкриття спадщини ОСОБА_2 у шлюбі не перебувала. Мати спадкодавця ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , батько спадкодавця ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Крім заяви ОСОБА_1 будь-які інші заяви від інших осіб щодо прийняття спадщини, відмови від спадщини тощо після померлої ОСОБА_2 не надходили.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. (статті 1216,1217 ЦК України)
Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.
За вказаних обставин, на даний час позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Встановивши, що позивач зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , проте позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 81, 141, 259, 265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання факту постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини та про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.
Визнати факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини.
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , як спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , мешкає за адресою АДРЕСА_3 .
Відповідач: Харківська міська рада ЄДРПОУ 04059243, адреса: м. Харків, майдан Конституції, буд. 7.

Суддя Пасічник О.М.