Справа № 203/1611/26 
Провадження № 1-кп/0203/1580/2026 

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.04.2026 року Центральний районний суд міста Дніпра
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 
при секретарі – ОСОБА_2 
за участю прокурора – ОСОБА_3 
обвинуваченого – ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026047170000009 від 29 січня 2026 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, гр. України, з вищою освітою, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період у посаді офіцера резерву запасного взводу 94 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «капітан», раніше судимий:
- 23.07.2024 Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ст. 408 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі; 14.10.2024 ухвалою Запорізького апеляційного суду звільнений від кримінальної відповідальності у порядку ст. 401 ч.5 КК України для проходження військової служби,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:
28.01.2026 під час перебування у м. Запоріжжя поблизу острову Хортиця, біля бордюру, ОСОБА_4 знайшов поліетиленовий пакет, всередині якого знаходилось два сліп-пакети з порошкоподібною речовиною блакитного кольору масами 2,6244 г, 0,4063 г, містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, — PVP, фрагмент трубки з полімерного матеріалу сірого кольору, на поверхні якої міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, — PVP, після чого, діючи умисно, на підставі раптово виниклого злочинного умислу, спрямованого на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини у великих розмірах, без мети збуту, самостійно поклав до належних йому особистих речей знайдену психотропну речовину, чим незаконно придбав та почав незаконно зберігати її при собі для власного вживання, без мети збуту.
У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, 29.01.2026, приблизно о 13.30 год., капітан ОСОБА_4 , зберігаючи при собі в особистих речах, а саме в гаманці раніше знайдену психотропну речовину, прибув до будівлі залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11, де був помічений працівниками поліції, які під час перевірки його документів, що посвідчують особу, згідно ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», встановили, що ОСОБА_4 має при собі психотропну речовину, обіг якої заборонений, а саме - PVP, яку він зберігає для власного вживання без мети збуту.
29 січня 2026 року, у період часу з 13.50 год. до 14.15 год., працівниками поліції під час проведення огляду місця події у приміщенні західного залу очікування пасажирів залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11, у ОСОБА_4 виявлено та вилучено: особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, — PVP. Маса PVP становить 2,0919 г, 0,3277 г відповідно, фрагмент трубки з полімерного матеріалу сірого кольору, на поверхні якої міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, — PVP. Маса PVP становить 0,0125 г, яку ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав без мети збуту, у великих розмірах. 
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 28.01.2026 під час перебування у м. Запоріжжя знайшов поліетиленовий пакет, всередині якого знаходилось два сліп-пакети з порошкоподібною речовиною блакитного кольору, яку він визнав як психотропну речовину, та фрагмент трубки з полімерного матеріалу сірого кольору. Зазначені речи він залишив собі та зберігав для власного вживання без мети збуту, аж поки дані речи не були вилучені у останнього працівниками поліції. У скоєному кається.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює всі обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що його характеризують, та судових витрат, визначивши відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що діяння, яке вчинено ОСОБА_4  дійсно мало місце, вина у скоєному доведена у повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин у великих розмірах, без мети збуту. 
Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також те, що останній на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно, вину визнав повністю, щиро покаявся у скоєному.
Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено. 
При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. В справі «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року так і в справі «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року суд зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Також у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи. 
Суд вважає, що ОСОБА_4  слід призначати покарання відповідно до санкції ч.2 ст.309 КК України у виді штрафу, що є необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст.124 ч.2 КПК України судові витрати на проведення судової експертизи, які складають 3565,60 грн.,підлягають стягненню з ОСОБА_4  на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд –

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити покарання у вигляді,штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень. Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралася. 
Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави, в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта, 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок. 
Речові докази: спец-пакет експертної служби № 5672901 із психотропною речовиною РVР, який зберігається в камері зберігання речових доказів при Дніпровському РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, - знищити; DVD-R диск – зберігати в матеріалах кримінального провадження. 
На вирок можуть подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. 
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.
Суддя ОСОБА_1