ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
20.03.2026	Справа № 910/13401/25	

Господарський суд міста Києва у складі судді Лиськова М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНДУСТРІАЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ"
пров. Бехтерівський, 12 Б, каб.13, м. Київ, 04053;
ідентифікаційний код: 38475263
до Акціонерного товариства "Українська залізниця"
вул. Єжи Гедройця, 5,м. Київ, 03150; ідентифікаційний код: 40075815
про зобов`язання внесення зміни до особового рахунку шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 960 693,72 грн. 

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНДУСТРІАЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі- відповідач) про зобов`язання внесення зміни до особового рахунку шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 960 693,72 грн. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2025 відкрито провадження у справі №910/13401/25; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено учасникам справи строки для подання заяв по суті спору.
Даною ухвалою, суд у відповідності до ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.
20.11.2025 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в котрому проти задоволення позовних вимог заперечує повністю, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та передчасними. Також АТ "Українська залізниця" посилалась на факт пропуску строку позовної давності з боку позивача при зверненні з даним позовом.
25.11.2025 позивачем через систему "Електронний суд" подано до суду відповідь на відзив, в якій позивач спростував доводи відповідача та звернув увагу на сталість судової практики в аналогічних спорах щодо повернення збору за зберігання, нарахованого та списаного АТ "Українська залізниця" під час накопичення вагонів згідно додатку 1-4 до договору.
01.12.2025 АТ "Українська залізниця" подано заперечення на відповідь на відзив.
Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.
При цьому судом враховано, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 ГПК України).
Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
23.03.2020 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (надалі за текстом - перевізник, АТ «Укрзалізниця» або відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНДУСТРІАЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ» (надалі за текстом - замовник, ТОВ «ІНТЕК» або позивач) укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 99-38475263/2020-001 (надалі за текстом Договір), предметом якого є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Залізниці, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги (пункт 1.1. договору). 
В преамбулі вказаного договору зазначено, що Замовник за цим договором є вантажовласник, вантажовідправник, вантажоодержувач, платник. 
Пунктами 2.1.4., 2.1.5. договору передбачено, що замовник зобов`язується сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором, із сум внесеної передоплати за кодом платника, самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов договору; відшкодовувати Залізниці витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема, з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника.
Пунктом 2.2.1. договору встановлено, що замовник має право на власний розсуд укладати договори з третіми особами (вантажовідправниками, вантажоодержувачами, платниками, експедиторами, митними брокерами, особами, що володіють транспортними засобами, портовими операторами та іншими) відповідаючи за їх дії або бездіяльність, перед Перевізником як за власні, а також виступати платником в інтересах третіх осіб за Договором.
У відповідності до пункту 2.3.3. договору АТ «Укрзалізниця» зобов`язується відкрити для проведення розрахунків і обліку сплачених сум для Замовника особовий рахунок з наданням коду платника, а також присвоїти Замовнику код вантажовідправника/ вантажоодержувача. Надані коди зазначаються Перевізником в Інформаційному повідомлені про укладення Договору. 
Пунктом 2.3.4. договору передбачено, що АТ «Укрзалізниця» зобов`язується вести облік попередньої оплати, нарахованих і сплачених сум за здійснені перевезення і надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажу та надавати Замовнику відповідні розрахункові документи в електронній формі. 
Згідно п. 3.1 договору розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками та тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника тарифів.
Пунктами 4.1., 4.2. договору передбачено, що розрахунки за Договором здійснюються через філію «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниця». Оплата послуг відповідно до Договору здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Перевізника, вказаний в розд. 15 Договору. Датою надходження платежів вважається дата зарахування коштів обслуговуючим банком на поточний рахунок Перевізника зі спеціальним режимом використання. Одержані на поточний рахунок з спеціальним режимом використання кошти Перевізник зараховує на особовий рахунок Замовника, а також веде облік надходження коштів і використання їх Замовником для оплати перевезень та інших послуг за умовами цього Договору. 
Згідно п. 4.4 договору по мірі виконання перевезень та надання послуг, перевізником відображається в особовому рахунку використання замовником коштів за добу для оплати: провізних платежів за перевезення, зазначених в накладних; суми додаткових зборів та додаткових послуг за вільними тарифами; плати за використання власних вагонів Перевізника за межами України, що відображається в щодобових інформаційних повідомленнях; штрафів на підставі відповідних перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами), інформаційних повідомлень, тощо; неустойки, нарахованої, згідно з додатками до Договору та відображеної в інформаційному повідомленні; пені. 
За змістом п 4.5. договору щодобово, упродовж періоду виконання договору, перевізник надає замовнику переліки перевізних документів у електронному вигляді (далі - щодобові переліки перевізних документів), які відображають облік коштів, перерахованих та витрачених замовником на виконання договору за звітну добу. На підставі переліків перевізних документів формуються виписки з особового рахунку, що відображають облік коштів, перерахованих та витрачених замовником на виконання договору за звітний місяць. У виписці відображаються дати утворення, розміри заборгованості та нарахована неустойка (штраф, пеня). Виписка з особового рахунку направляється перевізником на електронну адресу замовника, вказану в додатку 2-1 договору, не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним. 
Відповідно до п. 8.1 договору сторони домовились про використання електронного документообігу. Для організації електронного документообігу використовуються власні інформаційні системи перевізника. 
Пунктом 8.8 договору передбачено, що у випадку судового розгляду справи чи виникненні претензійної практики використовується візуальне відображення електронних документів на папері. 
Згідно з п. 9.4 договору зміни (доповнення) до договору перевізник здійснює шляхом викладення в новій редакції договору в цілому або окремих його частин та їх оприлюднення на веб-сайті http://uz-cargo.com/ з накладенням КЕП. Зміни до договору, в тому числі ставки плати, коефіцієнти та інші умови платежів, вступають в дію через 30 календарних днів від дня їх оприлюднення або пізніше, якщо це вказано в повідомленні про оприлюднення. Зміни до договору, які зменшують розмір провізних платежів, ставок, коефіцієнтів та інших розрахункових величин, також можуть вступати в дію раніше ніж 30 календарних днів від дня їх оприлюднення. 
Як передбачено п. 12.1 договору, договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником в повідомленні про оприлюднення договору здійсненого на веб-сайті http://uz-cargo.com/ та діє до його припинення. Дата введення в дію не може бути раніше 30 днів з дня оприлюднення договору. 
Згідно з повідомленням про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 99-38475263/2020-001 від 23.03.2020 року для проведення розрахунків і обліку сплачених сум для позивача відкрито особовий рахунок з наданням коду платника № 8209868 та присвоєно код відправника/одержувача: 8389.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами по справі, в період з 06.02.2022 по 24.02.2022 року ТОВ «ІНТЕК», як Замовником (в інтересах третіх осіб за договорами транспортно-експедиційних послуг) було замовлено послуги з організації перевезення вантажів за залізничними накладними № №42143420, 42100248, 53442976, 36530152, 36613107, 45620176, 45637782, 45669728, 42003624, 42055723, 53456331, 53456356, 53456380, 53456398, 53456547, 53457594, 53456760, 45156130, 45709300, 45732625, 45732633, 45732641, 45732658, 45732666, 45732674, 45732682, 45732690, 45732716, 45732732, 53432753, 53434254, 53461919, 53462826, 53462842, 53465266, 53446092, 53446597, 53455457, 53457651, 53459988, 34525584, 36672707, від ст. Багачеве до ст. Велико Анадоль , від ст. Велико Анадоль до ст. Заоскілля, від ст. Максимівка Тернопольська до ст. Асланове, від ст. Інгулець до ст. Асланове, від ст. Лелеківка до ст. Велико Анадоль, від ст. МаріупольСортувальний до ст. Одесса-Застава 1, від ст. Мелітополь до ст. ім. Тараса Шевченка, від ст. Інженерне (Челюскін) до ст. Жовтнева (експ.), від ст. Асланове до ст. Велико Анадоль, від ст. Нігин до ст. Асланове залізничних вагонів №№56955651, 63856900, 63553820, 53573622, 55637086, 52367877, 63174932, 56867831, 56565450, 55472336, 60726270, 61104014, 56060718, 56663586, 59180257, 52368016, 58940834, 56341951, 56351950, 56477821, 53509329, 56366065, 56439375, 53500070, 56419328, 56627177, 52373719, 54039052, 59423962, 56572522, 53455267, 63480602, 63528814, 55473920, 53777983, 52228558, 64643547, 64690464, 56695117, 52225760, 56225055, 53512885, 53560702, 56826258, 56958069, 56626880, 60648532, 64052806, 64231988, 52365277, 53143491, 54777933, 54781372, 56268170, 56352172, 56419344, 56591126, 56960966, 60026689, 56968944, 56133457, 56596737, 60027885, 55242994, 56340623, 56214109, 56628472, 56591019, 64052368, 56526536, 56565674, 52227089, 56952831, 52228566, 56462948, 63528475, 60026226, 53533287, 52292430, 56557739, 56023534, 53508735, 60029592, 56104714, 56551930, 53065934, 59411603, 60027562, 52824315, 63856959, 61907028, 56366263, 64690506, 56289036, 52365343, 52249679, 56419351, 56044233, 63856645, 63528749, 53528907, 64643471, 64643430, 56619075, 53599270, 56463102, 56374721, 52192861, 52983400, 56377773, 56618101, 53079992.
Відповідно до п. 2.3.4 та п. 4.5 Договору, на користь АТ «Українська залізниця» здійснювався облік оплати та списання сум з особовому рахунку ТОВ «ІНТЕК» №8209868, що підтверджується наданими електронними переліками філії «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниця» №20220206 від 06.02.2022, №20220211 від 11.02.2022, №20220215 від 15.02.2022, №20220216 від 16.02.2022, №20220217 від 17.02.2022, №20220218 від 18.02.2022, № 20220219 від 19.02.2022, №20220221 від 21.02.2022, №20220222 від 22.02.2022, №20220223 від 23.02.2022, №20220224 від 24.02.2022, а також відміткою у графі №13 «платник» вищевказаних залізничних накладних.
Зазначені вагони були прийняті АТ «Укрзалізниця» до перевезення у вантажовідправників, що підтверджується відповідним штемпелем у залізничних накладних, але станом на день подання позову вагони до станцій призначення та вантажоодержувачів не надійшли.
Таким чином, в період з 06.02.2022 по 24.02.2022 року ТОВ «ІНТЕК», як Замовником (в інтересах третіх осіб за договорами транспортно-експедиційних послуг) було замовлено послуги з організації перевезення вантажів за відповідними залізничними накладними. Сума вартості доставки, яка списана залізницею відповідно до п. 2.3.4 та п. 4.5 Договору за надання послуг складала 960 693,72 грн. з ПДВ. 
Як вбачається з доданих до позовної зави залізничних накладних та не заперечується відповідачем, вагони були прийняті АТ «Укрзалізниця» до перевезення у вантажовідправників, але станом на день подання позову вагони до станцій призначення та вантажоодержувачів не надійшли.
Позивач також зазначає, що згідно з отриманою від відповідача інформацією, вагони прибули (або залишились) на ст. Мелітополь, ст. Волноваха, ст. Пологи, ст. Велико Анадоль, ст. Федорівка, ст. Інженерне (Челюскін), ст. Асланово. Інформація щодо їх подальшого переміщення відсутня.
ТОВ «ІНТЕК» зверталось до АТ "Українська залізниця" з претензіями №3714 від 15.05.2025, №3715 від 15.05.2025, №3716 від 15.05.2025, №4080 від 29.08.2025, №4084 від 29.08.2025, №4094 від 01.09.2025, №4095 від 01.09.2025, №4096 від 01.09.2025, №4097 від 01.09.2025, №4098 від 01.09.2025, №4124 від 10.09.2025, №4125 від 10.09.2025, №4126 від 10.09.2025, №4127 від 10.09.2025, №4128 від 10.09.2025, №4129 від 10.09.2025, №4130 від 10.09.2025, №4131 від 10.09.2025, №4156 від 16.09.2025, №4157 від 16.09.2025, №4158 від 16.09.2026, №4159 від 16.09.2025, №4202 від 29.09.2025 щодо повернення (відновлення) на особовому рахунку коштів за цими перевезеннями.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно статті 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Відповідно до статті 909 ЦК України та статті 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.
З поданих до матеріалів справи доказів вбачається, що перевезення вантажів було розпочато, але не завершено. Тобто залізниця розпочала надавати послугу, проте не завершила її надання, з не залежних від неї обставин, в зв`язку з початком бойових дій та введенням воєнного стану.
Суд погоджується з твердженнями відповідача щодо відсутності його вини у не завершенні перевезення, проте, наразі позивач не звертається з вимогою про відшкодування йому збитків чи стягнення будь-яких санкцій, для нарахування та стягнення яких необхідною є наявність вини перевізника.
У залізничних накладних вказано відстань перевезення (від 62 до 1332 км).
Згідно з п. 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажів (ст. 41, 116 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р. (та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 865/5085, термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата. 
Відповідно до підпункту 1.1.1 пункту 1.1 Правил, у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок. 
Пунктом 2.1 Правил передбачено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на число місяць". 
Згідно з пунктом 2.4 Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.
Отже, вантаж, зданий до перевезення в період з 06 по 24 лютого 2022 мав бути доставлений до пункту призначення протягом 2-8 діб.
Натомість, станом на момент подання позову, товар в місце призначення так і не прибув, проте вартість не наданої послуги була списана відповідачем з рахунку позивача у повному обсязі у сумі 960 693,72 грн.
Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Особливості припинення зобов`язань за правочинами щодо фінансових інструментів, вчиненими на організованому ринку капіталу та поза ним, встановлюються законодавством. Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобов`язань на певних підставах не допускається.
Згідно п. 6 Статуту Залізниць накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.
Тобто накладна підтверджує вчинення конкретного окремого правочину щодо перевезення вантажу.
Відповідно до п. 22 Статуту Залізниць за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.
Тобто обов`язком залізниці є доставка вантажу у пункт призначення у визначені терміни та видача його вантажоодержувачу.
А отже послуга з перевезення є наданою після доставки вантажу в місце призначення та видачі його вантажоодержувачу.
Згідно п. 1.3 договору перевезення - послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу, а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому договором порядку. Перевезення оформляється накладною відповідно до договору, Статуту залізниць України, Збірника тарифів та коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів збірника тарифів, Правил перевезення вантажів, СМГС, КОТІФ.
Оплаті підлягає саме надана послуга. Якщо вантаж не був доставлений до місяця призначення, послуга є не наданою.
24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Президент України видав Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", на підставі якого в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан.
Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 № 75, який в втратив чинність на підставі наказу від 22.12.2022 №309, яким затверджено Перелік територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією Волноваський район віднесено до територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.
Отже, наразі територія, на якій знаходяться не доставлені вагони з вантажами, є тимчасово окупованою російською федерацією (ведуться бойові дії). Тобто, перевізник не має можливості завершити надання послуги. Вказана обставина не залежить від його дій чи волі.
Згідно ст. 607 ЦК України зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.
З усього вище зазначеного, суд дійшов висновку, що зобов`язання щодо здійснення перевезення за залізничними накладними (№№42143420, 42100248, 53442976, 36530152, 36613107, 45620176, 45637782, 45669728, 42003624, 42055723, 53456331, 53456356, 53456380, 53456398, 53456547, 53457594, 53456760, 45156130, 45709300, 45732625, 45732633, 45732641, 45732658, 45732666, 45732674, 45732682, 45732690, 45732716, 45732732, 53432753, 53434254, 53461919, 53462826, 53462842, 53465266, 53446092, 53446597, 53455457, 53457651, 53459988, 34525584, 36672707) припинилось неможливістю його виконання, в зв`язку з обставиною, за яку не відповідає жодна зі сторін.
А отже, оскільки, зобов`язання припинились щодо перевезення вантажу за залізничними накладними (№ №42143420, 42100248, 53442976, 36530152, 36613107, 45620176, 45637782, 45669728, 42003624, 42055723, 53456331, 53456356, 53456380, 53456398, 53456547, 53457594, 53456760, 45156130, 45709300, 45732625, 45732633, 45732641, 45732658, 45732666, 45732674, 45732682, 45732690, 45732716, 45732732, 53432753, 53434254, 53461919, 53462826, 53462842, 53465266, 53446092, 53446597, 53455457, 53457651, 53459988, 34525584, 36672707), у відповідача відсутні підстави утримувати суму попередньої оплати за послуги, які не були надані, та не можуть бути надані згідно ст. 607 ЦК України.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення (пункт 4 частини 2 статті 16 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 5 ГПК України та абзацу 12 частини 2 статті 16 ЦК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до пункту 7.1. договору усі спірні питання з виконання вказаної угоди вирішуються шляхом переговорів, а у випадку недосягнення домовленості - у претензійно-позовному порядку.
Згідно з пунктом 7.4. договору належним способом захисту в судовому порядку прав та інтересів замовника щодо відображення перевізником в особовому рахунку використання Товариства коштів (провізних платежів, неустойки, відшкодування збитків, інших), є відновлення становища, яке існувало до їх порушення - внесення відповідних змін до особового рахунку позивача про зарахування коштів на нього.
Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Оскільки судом встановлено, що підстави для утримання попередньої оплати за не надану послугу відпали, в зв`язку з припиненням зобов`язання, неможливістю його виконання, суд вважає, що позивачем обрано вірний спосіб захисту, а позов підлягає задоволенню.
Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.
Щодо твердження скаржника стосовно пропущення позивачем строків позовної давності на звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.
Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. ( ст. 256, 257 Цивільного кодексу України).
Скаржник вважає, що строк позовної давності для звернення до суду з позовом розпочався з 29.03.2023 (з дати отримання позивачем відповіді на претензію), а в силу положень статті 136 Статуту залізниць України, строк позовної давності, який становить 6 місяців, сплив відповідно 29.08.2023.
Таким чином, відповідач, керуючись статтею 136 Статуту, статтею 267 Цивільного кодексу України, просив застосувати позовну давність та відмовити в позові.
Згідно з частиною першою статті 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.
У пункті 6 частини 3 статті 258 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог у зв`язку із перевезенням вантажу, пошти.
У пункті 3 статті 925 Цивільного кодексу України зазначено, що до вимог, що випливають із договору перевезення вантажу, пошти, застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначається до транспортних кодексів (статутів).
За статтею 137 Статуту позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього статуту, можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцем знаходження відповідача протягом 6 місяців. Зазначений шестимісячний термін обчислюється: а) щодо стягнення штрафу за невиконання плану перевезень - після закінчення п`ятиденного терміну, встановленого для сплати штрафу; б) в усіх інших випадках - з дня настання події, що стала підставою для подання позову.
Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина 1 статті 259 Цивільного кодексу України).
Так, відповідно до п. 7.3 договору перевезення вбачається, що сторони збільшили строк позовної давності за вимогами перевізника до замовника та встановили її строк у один рік.
Позаяк, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України " Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Так, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено військовий стан в Україні. В подальшому військовий стан в Україні неодноразово продовжувався. 
Однак 4 вересня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 № 4434-IX.
Водночас, позивач до суду із позовною заявою звернувся 29.10.2025.
За таких обставин, суд відхиляє доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності.
Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
З приводу висвітлення всіх доводів сторін суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.
З огляду на викладене вище, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду.
Підсумовуючи наведене, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення більш вірогідних доказів на їх спростування, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та зобов`язання відповідача внести до особового рахунку позивача №8209868 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми в розмірі 960 693,72 грн.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Зобов`язати Акціонерне товариство "Українська залізниця" (03150, місто Київ, вулиця Єжи Гедройця, будинок 5, код ЄДРПОУ 40075815) внести зміни до особового рахунку № НОМЕР_1 Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНДУСТРІАЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ (04053, м. Київ, пров. Бехтерівський (Варязький) будинок12б, кабінет 13, код ЄДРПОУ 38475263) шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми в розмірі 960 693,72 грн.
3. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, місто Київ, вулиця Єжи Гедройця, будинок 5, код ЄДРПОУ 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНДУСТРІАЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ (04053, м. Київ, пров. Бехтерівський (Варязький) будинок 12б, кабінет 13, код ЄДРПОУ 38475263) судовий збір у сумі 11 528,32 грн.
4. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя М.О. Лиськов