Справа № 127/38891/25 
Провадження № 33/801/164/2026
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Курбатова І. Л.
Доповідач: Копаничук С. Г.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С. Г., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Мельниченко Миколи Сергійовича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24.12.2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_1 16.09.2024 року о 11:40 год. в м. Вінниця, вул. Заболотного-Пирогова, керував транспортним засобом Tesla, транзитний номер НОМЕР_1 , рухався по другорядній дорозі вул. Заболотного, не переконався, ще це буде безпечно та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 ПДР України, не надав перевагу в русі транспортному засобу Peugeot, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 в результаті чого відбулося зіткнення і транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 16.3, п. 16.11 та п. 33 Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення за ст.124 КУпАП.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.12.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,6 грн.
В апеляційній скарзі ,поданій 13.01.2026 року ,представник ОСОБА_1 - адвокат Мельниченко М.С. посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування та порушення норм права, просить зазначену постанову змінити в частині накладеного стягнення, а саме застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Зазначає, що постанова підлягає зміні, через несправедливість призначеного судом покарання у звязку із суворістю. Вказує, що ОСОБА_1 не заперечує щодо доведеності його вини у вчиненні інкримінованого правопорушення та непогоджується виключно із застосуванням адміністративного стягнення, яке не відповідає: обстановці вчинення, особі обвинуваченого, процесуальній поведінці правопорушника та його ставленні до наслідків. Суд не врахував те, що ОСОБА_1 в повному обсязі визнав вину, висловив щире каяття та відшкодував ОСОБА_2 всю спричинену шкоду.
Крім цього, представник ОСОБА_1 - адвокат Мельниченко М.С. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду від 24.12.2025 року, вказуючи, що повний текст оскаржуваної постанови отримано 25.12.2025 року, що підтверджується розпискою ОСОБА_1 від 25.12.2025 року (а.с.25), а вперше з апеляційною скаргою він звернувся 02.01.2026 року, тобто без пропуску строку на апеляційне оскарження.
Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає ,що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Враховуючи викладене, апеляційний суд розцінює зазначені апелянтом причини пропуску в якості поважних і вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню.
Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Згідно ч. 1 ст. 9КУпАПадміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.
Згідно ст.124 КУпАПадміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху України , що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
У протоколі про адміністративне правопорушення в провину ОСОБА_1 ставиться порушення вимог п. 16.3, п. 16.11 та п. 33  Правил дорожнього руху України.
16.3. У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.
16.11. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280КУпАПодним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюютьсяпротоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124КпАП, можуть бути лише водії транспортних засобів. При цьому пошкодження таких засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адмінправопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме :рапортом слідчого Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, яким встановлено, що 16.09.2024 року близько 11:40 год водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає по провулку Інститутському ,8 в м. Вінниці, керуючи автомобілем марки «Tesla», транзитний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Заболотного в м. Вінниця в напрямку до вул. Пирогова, в районі електроопори №33, під час виїзду на перехрестя з вул. Пирогова, втратив контроль на керуванням т.з., внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Пежо» ,д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок ДТП водій ОСОБА_2 відповідно до довідки з МКЛ ШМД отримав тілесні ушкодження у вигляді «політравми» та в подальшому після огляду лікарів був госпіталізований до відділення ВАЛІТ №1. Попередня правова кваліфікація - ч.1 ст.286 КК України.(а.с.9)
Протоколом огляду предмета від 23.09.2024 року, а саме оптичного носія цифрової інформації формату DVD-R із фрагментами відеозаписів, зафіксованими на відеокамеру, які знаходяться на електроопорі по вул. Пирогова на належать Ситуаційному центру ВМР.(а.с.13)
Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_2 від 24.09.2026 року.(а.с.14)
Протоколом допиту свідка ОСОБА_1 від 11.12.2024 року. (а.с. 15)
Висновком експерта №КСЕ-19/102-25/5426 від 20.03.2025 року, п.5 якого вказує, що в діях водія «Tesla», транзитний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 , при умові, що перед виїздом на проїзну частину вул. Пирогова він мав можливість впливати на органи керування автомобіля, вбачаються невідповідності вимогам п.16.3, 16.11 ПДР, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. В п.6 даного висновку вказано, що в діях водія автомобіля «Пежо» н.з НОМЕР_2 ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР (а.с.16-17)
Постановою слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 24.11.2025 року кримінальне провадження №12024020010001610 закрите у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.(а.с.4-8)
Притягуючи ОСОБА_1 до адмінвідповідальності та призначаючи йому а адміністративне стягнення ,суд виходив із доведеності вини ОСОБА_1 у скоєнні адмінправопорушення за ст.124 КУпАП, яку останній визнав і не спростовує. 
Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що постанова суду в частині призначеного судом стягнення до позбавлення прав строком на 6 місяців є необгрунтованою через несправедливість у зв`язку із суворістю ,а також неврахування судом пом`якшувальних обставин: визнання у повному обсязі вини правопорушником, щире каяття, відшкодування ОСОБА_2 всієї спричиненої майнової шкоди,що є підставами для зміни апеляційним судом призначеного покарання на застосування до ОСОБА_1 штрафу. 
Відповідно ст.124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Санкція ст. 124 КУпАП є альтернативною та передбачає можливість застосування як штрафу, так і позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року. 
Відповідно до змісту ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі, зафіксовані в автоматичному режимі, тощо. Згідно ст.34 КУпАП обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди;3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин;4) вчинення правопорушення неповнолітнім;5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.
Як убачається з матеріалів провадження, суд при виборі адміністративного стягнення врахував характер порушення ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортних засобів, а також дані особи правопорушника і виходив із того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання правопорушника ,а також запобіганню вчиненню нових правопорушень. Суд виходив із того, що ОСОБА_1 , керуючи джерелом підвищеної небезпеки вчинив грубе порушення ПДР ,внаслідок чого своїми діями наразив на небезпеку інших осіб . 
Апеляційний суд вважає, що суд вірно врахував усі наявні у справі обставини і обгрунтовано призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців, оскільки незважаючи не щире каяття, останній порушував декілька пунктів Правил дорожнього руху, що складало небезпеку для інших учасників дорожнього руху та тому з попереджувальною та виховною метою доцільно визначив саме такий вид стягнення за ст.124 КУпАП. 
Сам по собі факт щирого каяття у скоєному хоча і є обставиною, що пом`якшує відповідальність, проте з врахуванням вищевикладеного , не зумовлює у даному випадку обов`язкового застосування більш м`якого виду адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Щодо такої пом`якшувальної обставини, як повне відшкодування потерпілому завданої шкоди ,то даний факт не оцінювався судом першої інстанції, так як відповідні докази такого відшкодування не були надані ОСОБА_1 суду . Розписка потерпілого не була предметом дослідження суду , оскільки була надана лише до апеляційної скарги і не може розцінюватись апеляційним судом, як доказ необгрунтованості призначеного судом стягнення через неврахування ним цієї пом`якшувальної обставини. 
Апеляційний суд виходить з того, що позбавлення права керування транспортними засобами у даному випадку відповідає ступеню суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, спрямоване на попередження нових правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху та є необхідним і достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення.
Доводи апеляційної скарги зводяться фактично до незгоди з видом обраного судом стягнення та не містять посилань на істотні порушення норм права, які могли б бути підставою для зміни постанови.
Отже, постанова суду першої інстанції в частині виду адміністративного стягнення ,що обрана судом в межах санкції ст.124 КУпАП , є законною та обґрунтованою, а тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,
п о с т а н о в и л а :
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 24.12.2025 року.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Мельниченко Миколи Сергійовича залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24.12.2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Вінницького
апеляційного суду С. Г. Копаничук