Єдиний унікальний номер 728/328/26 
Номер провадження 3/728/218/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2026 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі
головуючого судді – Сороколіта Є.М.,

за участі:
секретаря судового засідання – Кирути Л.І.,
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – не з`явився,
захисника – адвоката Білої Т.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , військовослужбовця,
за статтею 124, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також – КУпАП),
безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про таке.

І. Опис фактичних обставин, встановлених судом.
1. ОСОБА_1 (далі також – Водій або Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності) 31.01.2026 о 19 год 00 хв на автодорозі Р61, Батурин-Конотоп, 15 км, керував автомобілем Nissan Navara, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нерозбірлива мова, некоректна координація рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху (далі також – ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України “Про Правила дорожнього руху” від 10.10.2001 № 1306.
2. Також, Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності 31.01.2026 о 19 год 00 хв на автодорозі Батурин-Конотоп, 15 км, керуючи автомобілем Nissan Navara, номерний знак НОМЕР_1 , не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль КРАЗ державний номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований на узбіччі, чим порушив вимоги пункту 12.3 ПДР.
При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
3. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має посвідчення водія від 09.10.2013 серії НОМЕР_3 , яке у встановленому порядку не вилучалося.

ІІ. Рух справи.
3. Після надходження адміністративних матеріалів до Бахмацького районного суду (далі також – Суд) їх розгляд по суті було призначено у судовому засіданні на 02.03.2026 о 14 год 30 хв.
4. Водночас судове засідання з розгляду справи по суті, призначене на 02.03.2026 о 14 год 30 хв, не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті під час розгляду кримінальної справи, у зв`язку з чим його проведення призначене повторно на 23.03.2026 о 14 год 30 хв.
5. У судовому засіданні 23.03.2026 о 14 год 30 хв Судом було відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у цій справі, однак задоволено клопотання захисника про надання додаткового часу для подання заперечень на складені протоколи у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим відкладено проведення судового засідання до 26.03.2026 на 16 год 00 хв.
6. У зв`язку з необхідністю виклику і опитування працівників поліції, якими були складені відповідні адміністративні матеріали, у судовому засіданні 26.03.2026 було оголошено перерву до 12 год 00 хв 06.04.2026.

ІІІ. Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
7. У призначені судові засідання Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явилася однак, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у зв`язку з чим Суд вважає за можливе провести розгляд справи без її участі у відповідності з вимогами статті 268 КУпАП.
8. Окрім того, Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, направив до Суду письмові пояснення, за змістом яких вказував, що є діючим військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_4 . У день подій він їхав на автомобілі по справах військової служби. Час був близько 19 год 00 хв, на вулиці було вже темно і той відрізок дороги, де трапилася ДТП, не має вуличних ліхтарів, а саме дорожнє покриття у деяких місцях мало нашарування льоду та снігу, також були сильні пориву вітру, які несли сніг з поля, тому він рухався зі швидкістю близько 50 км/год.
У якийсь момент переді ним на дорозі зблиснув червоний ліхтар авто і я почав скеровувати свій автомобіль лівіше, щоб об`їхати перешкоду, проте відчув сильний удар і сильно забився головою, та разом з тим я негайно вжив заходів для зупинки свого авто на узбіччі.
Зазначає, що автомобіль КрАЗ стояв на проїзній частині дороги, аварійна світлова сигналізація не була увімкнута і не було встановлено знаку аварійної зупинки, що об`єктивно перешкодило йому завчасно побачити припарковане авто.
Додатково пояснював, що у зв`язку з отриманими ушкодженнями він погано себе почував, не зовсім об`єктивно оцінював обстановку і не розумів, чому саме від нього працівники поліції вимагають пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки йому не були повідомлені виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, не роз`яснено порядок проведення такого огляду та наслідки відмови від проходження.
9. Також направив клопотання про зупинення провадження у справі з посиланням на положення статті 335 КПК України, які, на переконання Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, слід застосувати у цій справі за правилами процесуальної аналогії.
10. У свою чергу захисник Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Біла Т.О. вважала, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складів адміністративних правопорушень за статтею 124 та частиною першою статті 130 КУпАП.
11. Зазначала, що Відповідно до пункту 2.3 (б) ПДР водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Відповідно до пункту 12.3 ПДР, у порушенні вимог якого обвинувачується ОСОБА_1 , у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Однак, на її переконання, вбачається невідповідність дій водія автомобіля КрАЗ вимогам пунктів 9.9-9.11 ПДР, що перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з фактом ДТП.
Так, за змістом вищезгаданих правил, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі. Разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м. Якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар боку гіршої видимості для інших учасників дорожнього руху у випадку, зазначеному в підпункті "б" пункту 9.10 цих Правил.
Однак, такі дії не були виконанні водієм автомобіля КрАЗ, що перешкодило Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, завчасно виявити перешкоду для руху.
12. Щодо порушення Особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, вимог пункту 2.5 ПДР, то захисник вважала що наявні порушення процедури проходження огляду, оскільки працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, не вказали такі ознаки в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 31.01.2016 та відповідному направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.01.2026, не запропонували пройти такий огляд у медичному закладі, а також не врахували, що його статус як діючого військовослужбовця зобов`язує проводити огляд ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння за правилами статті 266-1 КУпАП, а не 266 КУпАП, що свідчить про його проведення такого огляду неуповноваженими особами.

ІV. Досліджені докази.
8. На підтвердження вини Водія у вчиненні адміністративних правопорушень Суду надано такі докази, передбачені статтею 251 КУпАП, які були досліджені безпосередньо у судовому засіданні:
- протокол про адміністративне правопорушення від 31.01.2026 серії ЕПР1 № 580225;
- протокол про адміністративне правопорушення від 31.01.2025 серії ЕПР1 № 580244;
- довідка від 06.02.2026 № 17314-2026, видана відділенням поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області стосовно наявності у Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, посвідчення водія від 06.09.2016 серії НОМЕР_3 ;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 31.01.2016;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.01.2026;
- схема місця ДТП, яка підтверджує місце розташування автомобілів на автодорозі;
- письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 31.01.2026;
- рапорт старшого інспектора чергового ВП № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області від 31.01.2026 щодо вчинення ДТП за заявою ОСОБА_4 , який списано 03.02.2026;
- диск із відеозаписом.
9. Також за клопотанням сторони захисту Судом було викликано і опитано працівників поліції, якими складалися відповідні адміністративні матеріали за статтею 124 КУпАП та частиною першою статті 130 КУпАП.
10. Так, інспектор СРПП відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, майор поліції Перець О.О., пояснив, що вони з капітаном ОСОБА_5 перебували на добовому чергуванні, коли надійшло повідомлення про ДТП на автодорозі Р61. Прибувши на місце ДТП з пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ними було встановлено, що водій автомобіля Nissan Navara здійснив зіткнення з автомобілем КрАЗ, який стояв на узбіччі та не рухався. На лобі у Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, були видимі пошкодження, але він відмовився від медичної допомоги. При цьому від нього був відчутним сильний і різкий запах алкоголю, він погано орієнтувався у просторі, говорив нерозбірливо.
Також повідомив, що місце ДТП знаходиться поза населеним пунктом, там відсутнє вуличне освітлення, а дорожнє покриття було мокрим, але не замерзлим. Також поінформував, що водій автомобіля КрАЗ був зобов`язаний виставити знак аварійної зупинки, але чи був такий знак, він точно не пам`ятає.
11. Так, інспектор СРПП відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, капітан поліції Васечко Я.Г., пояснив, що перебуваючи на добовому чергуванні надійшло повідомлення про ДТП між населеними пунктами Батурин і Митченки. Коли вони прибули на місце події, там була швидка допомога, а свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , були в кабіні автомобіля КрАЗ. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовився від госпіталізації, хоча у нього були наявні ознаки травмування, зокрема спадина на голові, оскільки, на переконання поліцейського, перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, спілкування з ним відбувалося фактично через його командира, який перебував на місці ДТП до закінчення оформлення відповідних адміністративних матеріалів.
Також підтвердив попередні пояснення, що на місці ДТП було відсутнє вуличне освітлення і мокре дорожнє покриття. Автомобіль КрАЗ більшою частиною знаходився на узбіччі, знаку аварійної зупинки виставлено не було і не увімкнено аварійну світлову сигналізацію, однак були увімкненими габарити.

V. Оцінка Суду.
А) Загальні зауваження.
9. Перш за все, Суд наголошує, що статтею 6 Європейської конвенції з прав людини (далі також – Конвенція), ратифікованої Законом України “Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції” від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожному гарантоване право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
10. У згаданому контексті слід відмітити, що поняття “кримінальне обвинувачення” має “автономне” значення, котре не залежить від класифікації, що застосовується у внутрішньо-правових системах Держав-учасниць (“Блохін проти Росії” (Blokhin v. Russia) [ВП], § 179; “Адольф проти Австрії” (Adolf v. Austria), § 30). Таке тлумачення є дійсним як для визначення “кримінального” характеру обвинувачення, так і для моменту, з якого існує таке “обвинувачення”.
11. Зокрема, у § 49 справи “Озтюрк проти Німеччини” Європейський суд з прав людини (далі також – ЄСПЛ) зазначив, що Конвенція не суперечить здійсненню декриміналізації діянь поміж Держав-учасниць. Проте, якби держави мали повноваження виводити такі правопорушення за рамки Конвенції, то це могло б спричинити наслідки, несумісні з її предметом і метою.
12. Вихідну точку у встановленні того, чи має застосовуватись кримінально-правовий аспект статті 6 Конвенції, слід визначати за критеріями, перерахованими в рішенні ЄСПЛ у справі “Енгель та інші проти Нідерландів” (Engel and Others v. the Netherlands, §§ 82-83): внутрішньо-правова кваліфікація; характер правопорушення; суворість покарання, яке може бути застосоване до даної особи.
13. Застосовуючи згадані критерії до адміністративних правопорушень щодо порушення правил дорожнього руху, які караються штрафами, обмеженнями водійських прав, такими як зняття балів або призупинення чи скасування водійських прав (“Луц проти Німеччини” (Lutz v. Germany), § 182; “Шмауцер проти Австрії” (Schmautzer v. Austria); “Малідж проти Франції” (Malige v. France); “Марчан проти Хорватії” (Marиan v. Croatia); “Ігор Паскарі проти Республіки Молдова” (Igor Pascari v. the Republic of Moldova), §§ 20-23) можна дійти обґрунтованого висновку, що стосовно таких правопорушень діє кримінально-процесуальний аспект статті 6 Конвенції.
14. Підпункт а) частини третьої статті 6 Конвенції вказує на необхідність особливо ретельно повідомляти “обвинувачення” зацікавленій особі. Обвинувальний акт відіграє вирішальну роль у кримінальному переслідуванні: починаючи від його пред`явлення, особа, проти якої порушено кримінальну справу, є офіційно повідомленою про юридичну і фактологічну базу сформульованих проти неї обвинувачень (“Пелісьє та Сассі проти Франції” (Pelissier and Sassi v. France) [ВП], § 51; “Камасінський проти Австрії” (Kamasinski v. Austria), § 79).
15. Конвенційні норми визнають за обвинуваченим право бути поінформованим не лише про “причину” обвинувачення, тобто про матеріальні факти, висунені проти нього, і на яких ґрунтується обвинувачення, але й про “характер” обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію цих фактів (“Матточча проти Італії” (Mattoccia v. Italy), § 59; “Пенев проти Болгарії” (Penev v. Bulgaria), §§ 33 і 42).

В) Щодо можливості зупинення провадження у справі.
16. Вирішуючи клопотання про зупинення провадження у цій справі, Суд враховує, що аналогія закону – це специфічний спосіб прийняття юридично значущого рішення у разі прогалин у законодавстві, що стосується відповідного конкретного випадку, який передбачає застосування закону, яким регламентуються аналогічні чи подібні за змістом суспільні відносини.
17. Так, розкриваючи зміст засади законності, у статті 9 Кримінального процесуального кодексу України законодавець зобов`язує суд, слідчого суддю, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади до неухильного додержання вимог кримінального процесуального закону (частина перша статті 9 КПК України), водночас допускаючи застосування загальних засад кримінального провадження, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження.
18. При цьому згідно зі статтею 335 КПК України, враховуючи зміни, внесені Законом України “Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення порядку здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану” від 14.04.2022 № 2201-IX, у разі, якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.
19. У свою чергу лише строк розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо), що передбачено частиною четвертою статті 277 КУпАП.
20. Отже, на переконання Суду, законодавець обрав різні підходи щодо зупинення провадження для кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення, що свідчить про відсутність прогалин, які підлягають подоланню за рахунок застосування аналогії закону і, відповідно, відсутність підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі.

С) Щодо правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
21. Частиною першою статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
22. Суд наголошує, що з об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, зазначене у частині першій статті 130 КУпАП, може виражатися через три окремі діяння:
1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;
2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;
3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
23. За змістом положень статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
24. Відповідно до положень пунктів 6-7 Розділу І “Загальні положення” Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі також – Інструкція), затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1 413/27858, огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі – заклад охорони здоров`я).
25. Згідно з пунктами 8-9 Розділу ІІ “Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів” Інструкції форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
26. При цьому у відповідності до пункту 8 Інструкції Розділу І “Загальні положення” у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
27. А згідно з пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
28. Так, склавши протокол про адміністративне правопорушення від 31.01.2026 серії ЕПР1 № 580225, уповноважений орган висуває обвинувачення особі саме у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог пункту 2.5 ПДР.
29. Як вже згадувалося вище об`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення полягає, серед іншого, у відмові особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі також – відмова від проходження огляду на стан сп`яніння).
30. Зазначене адміністративне правопорушення є правопорушенням з формальним складом і є закінченим з моменту вираження особою, яка керувала транспортним засобом, відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.
31. Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння має бути безумовною і категоричною. Правопорушник усно або конклюдентними діями має однозначно виразити небажання проходити огляд на стан сп`яніння. Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП слід “поза розумним сумнівом” і з очевидністю для стороннього спостерігача установити, що особа яка керувала транспортним засобом, безальтернативно відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння.
32. Під такою відмовою необхідно розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на її внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих лише цій особі, і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі. При цьому на уповноваженого працівника поліції не покладено відповідний обов`язок декілька разів пропонувати водію пройти огляду на стан алкогольного сп`яніння або ж вмовляти Особу, що притягається до адміністративної відповідальності, виконати його законну вимогу.
33. Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що передбачені статтею 251 КУпАП:
- рапортом старшого інспектора чергового ВП № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області від 31.01.2026, яким підтверджується виклик працівників поліції стосовно вчинення ДТП по Батуринській трасі, 14 км, за заявою ОСОБА_4 ;
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 31.01.2026, за змістом яких останні повідомляли, що у них закінчилося пальне і вони зупинилися на узбіччі дороги, залишивши увімкненими габаритні вогні автомобіля. Перебуваючи у кабіні автомобіля КрАЗ, відчули сильний удар в задню частину авто, а потім побачили, як перед ними в кювет з`їхав автомобіль Nissan. У подальшому вони намагалися надати допомогу водієві постраждалого авто, викликали швидку і з`ясували, що цей водій – ОСОБА_1 , однак інші відомості у нього з`ясувати не вдалося, бо останній важко орієнтувався у просторі і у нього наявними були ознаки алкогольного сп`яніння;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 31.01.2026 та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.01.2026, за змістом яких Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, відмовилася проходити відповідний огляд в КНП “Бахмацька міська лікарня”.
34. Також зі здійснених відеозаписів з нагрудної камери поліцейського (файл 0000000_00000020260131212418_0055.MP4, 00 хв 08 сек., що відповідає часовій позначці 2026/01/31 21:24:27) видно як в кюветі знаходиться автомобіль чорного кольору, як його водієві, у подальшому ідентифікованому як ОСОБА_1 , висувається вимога пред`явити посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб, однак останній не реагує на таку пропозицію поліцейського у той час, як інша особа підходить і повідомляє, що це її боєць. У подальшому, після повідомлення їй, що планується складення адміністративних матеріалів за статтею 124 та статтею 130, ця невстановлена особа запитує, чи не можуть якось видалити 130.
35. Також між Особою, що притягається до адміністративної відповідальності, та невстановленою особою відбувається діалог (файл 0000000_00000020260131212418_0055.MP4, 07 хв 45 сек., що відповідає часовій позначці 2026/01/31 21:32:04):
“ ОСОБА_1 : - Я уже не знаю, шо робить
Невстановлена особа: - Нічого. Думать нада було раньше”.
36. У подальшому на повідомлення поліцейського Особі, що притягається до адміністративної відповідальності, що стосовно нього будуть складені адміністративні матеріали, останній говорить: “А що, я був?” і невстановлена особа відповідає: “Да, ти був” (файл 0000000_00000020260131212418_0055.MP4, 08 хв 11 сек., що відповідає часовій позначці 2026/01/31 21:32:30).
37. Також поліцейський запитує, чи не треба в лікарню для освідування (файл 0000000_00000020260131212418_0055.MP4, 08 хв 33 сек., що відповідає часовій позначці 2026/01/31 21:32:52) Водій відповідає, що вже ні.
38. Суд розцінює таку поведінку Водія як свідомий намір ухилитися від можливого притягнення до адміністративної відповідальності.
39. Щодо порушення процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, яке начебто обумовлене статусом військовослужбовця у Водія, то Суд зауважує, що згідно з частиною другою, третьою статті 266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
40. У цьому контексті важливим є те, що згідно з частиною четвертою статті 24 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25.03.1992 № 2232-XII, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
41. Також відповідно до статті 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування у разі винесення термінового заборонного припису, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт. У разі притягнення таких осіб до відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі направлення особи, яка вчинила таке насильство, на проходження програми для осіб, які вчинили домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, здійснюється на загальних підставах.
Інші, крім зазначених у частині першій цієї статті, особи, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів або спеціальних положень про дисципліну, у випадках, прямо передбачених ними, несуть за вчинення адміністративних правопорушень дисциплінарну відповідальність, а в інших випадках – адміністративну відповідальність на загальних підставах.
При порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.
За вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
42. Вказаним положенням кореспондують норми статті 235-1 КУпАП, за змістом яких військова інспекція безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України розглядає справи про вчинені водіями військових транспортних засобів - військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків правопорушення, передбачені частинами першою, четвертою і п`ятою статті 121, статтею 121-1, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1 – 126, статтею 132-1 цього Кодексу.
Від імені військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України розглядати справи про адміністративні правопорушення мають право посадові особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.
Посадова особа військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, розглянувши справу про зазначені у частині першій цієї статті правопорушення, може накласти на винних адміністративне стягнення у вигляді попередження або передати матеріали про ці правопорушення відповідним командирам (начальникам) для вирішення питання про притягнення винних до відповідальності згідно з Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.
Протоколи про вчинені водіями військових транспортних засобів - військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків порушення правил дорожнього руху, за які може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, передаються військовим інспектором безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України до суду.
43. Згідно з пунктом 11 частини другої статті 255 КУпАП посадові особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, - частина п`ята статті 122, стаття 122-2, частина третя статті 123, стаття 124, а також про всі порушення правил дорожнього руху, вчинені особами (крім військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів), які керують транспортними засобами Збройних Сил України та інших військових формувань).
44. Відповідно до статті 1 Закону України “Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України” від 07.03.2002 № 3099-III (далі також – Закон № 3099-III) військова служба правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку) – спеціальне правоохоронне формування у складі Збройних Сил України, призначене для забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України у місцях дислокації військових частин, у військових навчальних закладах, установах та організаціях (далі - військові частини), військових містечках, на вулицях і в громадських місцях; для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у Збройних Силах України, їх припинення; для захисту життя, здоров`я, прав і законних інтересів військовослужбовців, військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, працівників Збройних Сил України, а також для захисту майна Збройних Сил України від розкрадання та інших протиправних посягань, а так само для участі у протидії диверсійним проявам і терористичним актам на військових об`єктах.
45. Згідно із статтею 3 Закону № 3099-III одним із основних завдання Служби правопорядку є: забезпечення безпеки дорожнього руху військових транспортних засобів.
46. Пунктом 4 статті 8 Закону № 3099-III серед іншого, на Службу правопорядку покладається здійснення таких функцій: припиняти адміністративні правопорушення і здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, що віднесені до компетенції Служби правопорядку Кодексом України про адміністративні правопорушення.
47. Також пунктом 6 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту – військовослужбовцями строкової служби штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У цих випадках поліцейські передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.
48. З викладеного вище вбачається, що проведення огляду, зокрема на стан сп`яніння, за правилами, визначеними положеннями статті 266-1 КУпАП здійснюється виключно у випадку виконання обов`язків військової служби, перебування на території військових частин, перебування на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.
49. Однак, щодо водіїв транспортних засобів, зокрема і тих, які мають статус військовослужбовця, огляд може проводитися поліцейськими за правилами, визначеними статтею 266 КУпАП з подальшою передачею матеріалів про правопорушення щодо таких суб`єктів відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності за умови встановлення трьох фактів:
- статусу діючого військовослужбовця;
- виконання обов`язків військової служби під час ймовірного вчинення адміністративного правопорушення;
- ймовірне вчинення такого адміністративного правопорушення під час керування транспортним засобом Збройних Сил України або іншого утвореного відповідно до законів України військового формування та Державної спеціальної служби транспорту.
50. При цьому стороною захисту не додано жодних відомостей про те, що вказаний автомобіль у встановленому порядку був закріплений (облікований) як транспортний засіб Збройних Сил України, як і про те, що 31.01.2026 Водій, керуючи таким транспортним засобом, виконував обов`язки військової служби.
51. Отже, Суд не вбачає наявності порушень під час процедури проведення огляду на стан сп`яніння і, відповідно, визнання документів, які були складені за результатами такого огляду, недопустимим доказами.
52. Підсумовуючи зазначене, всі обставини вчиненого правопорушення відображені в протоколі про адміністративне правопорушення, який є документом, що в силу статті 251 КУпАП та в сукупності з іншими дослідженими доказами, засвідчує факт неправомірних дій Особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
53. Таким чином, у діях Водія, наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

D) Щодо правопорушення, передбаченого частиною статтею 124 КУпАП.
54. Також Суд зауважує, що положеннями статті 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
55. Об`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення полягає, серед іншого, у вчиненні будь-яких порушень правил дорожнього руху, за наслідком яких завдається матеріальна шкода.
56. Зокрема, згідно з положеннями пункту 12.3 ПДР, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
57. Адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, є правопорушенням з матеріальним складом і вважається закінченим з моменту настання наслідку у виді матеріальної шкоди
58. Вина  ОСОБА_1  підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що передбачені статтею 251 КУпАП: 
- рапортом старшого інспектора чергового ВП№1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області від 31.01.2026, яким підтверджується виклик працівників поліції стосовно вчинення ДТП по Батуринській трасі, 14 км, за заявою ОСОБА_4 ;
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 31.01.2026, за змістом яких останні повідомляли, що у них закінчилося пальне і вони зупинилися на узбіччі дороги, залишивши увімкненими габаритні вогні автомобіля. Перебуваючи у кабіні автомобіля КрАЗ, коли відчули сильний удар в задню частину авто, а потім побачили, як перед ними в кювет з`їхав автомобіль Nissan. У подальшому вони намагалися надати допомогу водієві постраждалого авто, викликали швидку і з`ясували, що цей водій – ОСОБА_1 , однак інші відомості у нього з`ясувати не вдалося, бо останній важко орієнтувався у просторі і у нього наявними були ознаки алкогольного сп`яніння;
- схемою місця ДТП, яка підтверджує місце розташування автомобілів на проїжджій частині автодороги;
- диском із відеозаписами події.
59. Суд критично оцінює пояснення захисника Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що у останнього була відсутньою об`єктивна можливість виявити перешкоду, оскільки водій автомобіля КрАЗ не увімкнув аварійну сигналізацію і не виставив знак аварійної зупинки.
60. Суд нагадує, що пункт 1.10 ПДР містить визначення понять дорожньої обстановки, під якою розуміють сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом, а під дорожніми умовами – сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан.
61. Згідно з пунктом 2.3. (б) ПДР Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
62. При цьому з дослідженого відеозапису обставин фіксації правопорушення не вбачається, що дорога має обмежену оглядовість, яка б могла об`єктивно перешкодити завчасно виявити автомобіль КрАЗ, умовні 3/4 якого знаходяться поза межами проїзної частини дороги і у якого увімкнені габаритні вогні (файл 0000000_00000020260131212418_0055.MP4, 09 хв 57 сек., що відповідає часовій позначці 2026/01/31 21:34:15).
63. Відповідно Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, у зв`язку з чим несвоєчасно виявив перешкоду, яку об`єктивно був спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, чим створив необхідні умови для вчинення ДТП.
64. Також всі обставини вчиненого відображені в протоколі про адміністративне правопорушення від 31.01.2026 серії ЕПР1 № 580244, який є документом, що в силу статті 251 КУпАП та в сукупності з іншими дослідженими доказами, засвідчує факт неправомірних дій Водія.
65. Таким чином, у діях Водія наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

VІ. Накладення адміністративного стягнення.
66. Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП не встановлено.
67. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, не встановлено.
68. Відповідно до частини другої статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Порівнюючи санкції за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною першою статті 130 КУпАП, Суд доходить висновку, що правопорушення, передбачене положеннями частини першої статті 130 КУпАП є більш тяжким, у зв`язку із чим остаточне стягнення слід накласти у межах санкції цієї статті.
69. Також Суд враховує, що санкція за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частини першої статті 130 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
70. Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративні правопорушення, Суд відповідно до статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність, Суд вважає за доцільне застосувати до громадянина ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, і є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.
71. Підстави для застосування іншого, більш м`якого або більш суворого стягнення, відсутні.
72. Відповідно до статті 40-1 КУпАП та статті 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 №3674-VI з  ОСОБА_1  підлягає стягненню на користь держави судовий збір.
73. Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 36, 124, 130, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд,
П О С Т А Н О В И В :
1. ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
2. Призначити йому остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 (один) рік.
3. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665грн 60 коп (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання становить 3 (три) місяці з моменту набрання нею законної сили.

Відповідно до частини першої статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, такий штраф стягується у подвійному розмірі штрафу визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

Суддя
Бахмацького районного суду Сороколіт Євген Миколайович