КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року

справа № 761/44550/24

провадження № 22-ц/824/622/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача: Музичко С.Г.,
суддів: Сушко Л.П., Болотова Є.В.
при секретарі: Яхно П.А.

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Діленян Ліана Размиківна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року, постановлену під головуванням судді Пономаренко Н.В., за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Діленян Ліана Размиківна, про визнання недійсним договорів, -
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2024 року до Шевченківського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета серпу на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Діленян Ліана Размиківна, про визнання недійсним договорів.
Разом з тим, 10.12.2024 до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сингаївського Сергія Степановича про забезпечення позову, у якій він просив суд: вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів, шляхом накладення арешту на наступні об`єкти рухомого та нерухомого майна:
1) квартира; загальна площа (кв.м): 50,8; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2253015780000; адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ;
2) квартира; загальна площа (кв.м): 83,5; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2253049780000; адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ;
3) будинок, котрий знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , розташований на земельній ділянці кадастровий номер: 3220884001:01:021:0006;
4) транспортний засіб - автомобіль марки TOYOTA, модель LAND CRUISER, номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .
2. Після накладення арешту, заборонити суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, уповноваженим здійснювати реєстраційні дії у відповідності із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна:
1) квартира; загальна площа (кв.м): 50,8; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2253015780000; адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ;
2) квартира; загальна площа (кв.м): 83,5; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2253049780000; адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ;
3) будинок, котрий знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , розташований на земельній ділянці кадастровий номер: 3220884001:01:021:0006.
3. Після накладення арешту, заборонити сервісним центрам Міністерства внутрішніх справ вчиняти будь-які дії щодо перереєстрації та зняття з обліку рухомого майна - транспортного засобу - автомобіля, марки TOYOTA, модель LAND CRUISER, номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .
У поданій заяві вказано, що рішенням від 05.02.2024 Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/29288/22 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 . Виділено такі у власність ОСОБА_2 та стягнуто з нього на користь Позивачки 9 638 891,00 грн у рахунок компенсації вартості її частки в цьому майні. Зазначене рішення суду залишене без змін постановою від 10.07.2024 Київського апеляційного суду у справі № 761/29288/22. Тож рішення від 05.02.2024 Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/29288/22 набрало законної сили 10.07.2024 після його перегляду у суді апеляційної інстанції та підлягає обов`язковому виконанню.
Проте як вбачається з інформаційних довідок № 393495202 та 393494083 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, через 8 днів після набрання рішенням від 05.02.2024 Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/29288/22 законної сили, ОСОБА_2 відчужив квартири АДРЕСА_1 своєму батькові - ОСОБА_3 . Останній нині є їх одноособовим власником.
Також, у заяві зазначено, що у власності ОСОБА_2 перебував об`єкт нерухомого майна - будинок, котрий знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , житловою площею 56,7 кв.м, розташований на земельній ділянці кадастровий номер: 3220884001:01:021:0006, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га. 18.07.2024, ОСОБА_2 відчужив указаний будинок за безвідплатним договором дарування від указаного числа, серія та номер: 1419, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Діленян Л.Р., знову ж таки, своєму батькові - ОСОБА_3 . Себто того ж дня, якого відбулося відчуження вищевказаних квартир, у приміщенні робочого місця того ж самого приватного нотаріуса ОСОБА_5 , відповідач 1 відчужив і зазначений будинок на користь того ж самого відповідача 2.
Крім цього, вказано, що у власності ОСОБА_2 перебувало рухоме майно - автомобіль марки TOYOTA, модель LAND CRUISER, номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 . 16.07.2024 - через 6 днів після набрання вищевказаним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва законної сили, Відповідач 1 указаний автомобіль так само відчужив власному батькові - ОСОБА_3 за безвідплатним договором дарування № 3246/2024/4761759, укладеним у ТСЦ.
Свою заяву представник заявник обґрунтовує тим, що будучи обізнаним із тим, що у ОСОБА_2 відсутні кошти, достатні для задоволення вимог ОСОБА_1 за рішенням суду, а також із тим, що в порядку примусового виконання рішення може бути звернуто стягнення на наведені вище квартири та інше майно, відповідач 1 умисно відчужив їх на користь свого батька. Тобто ОСОБА_2 нині перешкоджає належному виконанню рішення суду, яке набрало законної сили та порушує суб`єктивні права позивачки. Водночас на недобросовісність і нещирість поведінки відповідача 1 та виключно корисливу її спрямованість, метою якої є унеможливлення будь-якими засобами виконання рішень судів на користь ОСОБА_6 указує і факт обґрунтування ним у справі № 761/29288/22 своїх заперечень проти поділу майна складенням заповіту, яким він заповідав спірні квартири дітям колишнього подружжя ОСОБА_7 . При цьому, це не зупинило ОСОБА_2 від дій щодо відчуження цього майна відповідачеві 2 відразу після набрання законної сили рішенням суду у зазначеній справі, що робить неможливим виконання такого заповіту. Наведене свідчить, що складання цього заповіту з боку відповідача 1 було лише обманом та маніпуляцією цілком і повністю направленою на унеможливлення отримання ОСОБА_1 частки у спільному майні, яким він фактично володіє і користується, чи компенсації за таку частку. Що ще більше стверджує факт існування ризиків невиконання можливого рішення суду у справі за цим позовом.
Вищевказані факти та докази на переконання представника заявника, що надано до суду разом із позовною заявою та надаються у додатках до цієї заяви, призводять до обґрунтованого припущення про те, що нерухоме майно (квартири та будинок), а також автомобіль, позов про визнання правочинів щодо відчуження яких подано позивачкою до суду, можуть бути знову відчужені останнім повністю або частково на користь третіх осіб.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року заяву про забезпечення позову задоволено частково.
Заборонено всім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти будь - які реєстраційні дії, приймати будь - які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно щодо:
-квартири; загальна площа (кв.м): 50,8; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2253015780000; адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ;
-квартири; загальна площа (кв.м): 83,5; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2253049780000; адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ;
-будинку, котрий знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , розташований на земельній ділянці кадастровий номер: 3220884001:01:021:0006;
-транспортного засобу - автомобіля марки TOYOTA, модель LAND CRUISER, номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .
В задоволенні іншої частини заяви - відмовлено.
Не погоджуючись із ухвалою суду представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нове рішення про відмову в задоволенні заяви.
Вимоги обґрунтовані тим, що позивачка не мала права звертатися до суду з позовом про визнання договорів недійсними, як таких, що направлені на уникнення звернення на майно боржника, оскільки сума такого звернення на порядок менше ніж сума самого майна.
Звертає увагу, що предметом даного позову є визнання недійсним договорів, що не передбачає реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Зазначає, що заявницею необґрунтовано, яким чином невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8 проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Частково задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції враховуючи предмет позову, наведені докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, а також беручи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позову, суд вважав за необхідне в порядку забезпечення позову заборонити всім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти будь - які реєстраційні дії, приймати будь - які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно щодо квартир АДРЕСА_1 , будинку, котрий знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та транспортного засобу - автомобіля, марки TOYOTA, модель LAND CRUISER, номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .
В іншій частині заява про забезпечення позову, щодо накладення арешту на вказані квартири, оскільки з огляду на предмет і підстави позову, зміст позовних вимог, види забезпечення позову, який просить застосувати особа, те, що позивачем не надано жодних доказів в обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову в заявлені ним способи може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а також беручи до уваги, що види заходів забезпечення позову вказані позивачем є неспівмірними із заявленими позовними вимоги та судом уже було застосовано відповідний захід забезпечення позову, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви в цій частині.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Частиною 1 статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За приписами ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Верховний Суд в постанові від 19.11.2020 у справі №334/6521/19 навів наступний правовий висновок.
Забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Предметом даного позову є визнання недійсним договорів. Заявником було зазначено, що ОСОБА_2 було відчужено частину належного йому майна за безвідплатним договором дарування своєму батьку. Тобто, ОСОБА_2 нині перешкоджає належному виконанню рішення суду, яке набрало законної сили та порушує суб`єктивні права позивачки.
Таким чином, існують підстави, які підтверджують, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Крім того, судом першої інстанції, що застосування заходів забезпечення позову на все майно зазначене заявником буде неспівмірним із заявленими позовними вимоги та дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви.
З урахуванням всього вищевикладеного, колегія суддів зауважує, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним ефективно захищаються законні інтереси позивачів на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягнути за собою неможливість виконання судового рішення.
При цьому суд зазначає, що арешт на майно не завдає жодних збитків власнику майна, оскільки останній вільний у праві користуватися майном у період дії заходу забезпечення позову.
Враховуючи, що при постановлені ухвали про задоволення заяви про забезпечення позову, судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухали суду та задоволення апеляційної скарги.
Положеннями ч.1 ст.375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст складено 17 березня 2026 року.

Суддя-доповідач

Судді