П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/40678/25	

 	Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М. Дата і місце ухвалення: 29.12.2025 р., м. Одеса 	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого – Ступакової І.Г.
суддів – Бітова А.І.
– Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційної скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАЇНА ІГРАШОК» на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАЇНА ІГРАШОК» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язати вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

05.12.2025 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «КРАЇНА ІГРАШОК» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язати вчинити певні дії.
Ухвалою окружного суду від 10.12.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду: доказів про сплату судового збору у сумі 118092,00 грн або надати документи, які підтверджують підстави звільнення/відстрочення від сплати судового збору відповідно до закону; доказів звернення позивача до оператора поштового зв`язку 14.04.2025, зокрема надати розрахунковий документ, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), як належний доказ дати направлення позивачем позовної заяви на адресу суду, або звернутися із заявою в порядку статтею 123 КАС України про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши підстави для поновлення строку; копій доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.
23.12.2025 представник позивача подав до суду копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи; квитанцію про сплату судового збору у розмірі 118092,00 грн; квитанцію до прибуткового касового ордера №51 та клопотання про поновлення строку звернення до суду.
Ухвалою суду від 29.12.2025 продовжено Товариству з обмеженою відповідальністю "КРАЇНА ІГРАШОК" строк для усунення недоліків позовної заяви у справі за адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язати вчинити певні дії.
В ухвалі суду від 29.12.2025 зазначено, що за даними Єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку, ведення якого, згідно із статтею 8 Закону № 2722-IX, покладено на Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку, ФОП ОСОБА_1 , як суб`єкт господарювання в сфері надання послуг поштового зв`язку, не є повноважним оператором з надання послуг поштового зв`язку, оскільки така юридична служба не зареєстрована відповідно до вимог чинного законодавства й не наділена таким правовим статусом та відповідними повноваженнями.
Судом, на підставі викладеного вище, зроблено висновок, що станом на 29.01.2026 недоліки, зазначені в ухвалі від 29.12.2025 у наданий судом строк позивачем не усунуто.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАЇНА ІГРАШОК" до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язати вчинити певні дії - повернути позивачу.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду Товариство з обмеженою відповідальністю "КРАЇНА ІГРАШОК" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 29.01.2026 р. та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що ТОВ «КРАЇНА ІГРАШОК» виконало вимоги, встановлені статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, та надало докази на підтвердження усунення недоліків, зазначені в ухвалі Одеського окружного адміністративного суду від 10.12.2025 у справі № 420/40678/25.
Апелянт вважає, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 року Одеським окружним адміністративним судом порушено статтю 169 Кодексу адміністративного судочинства України та статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки позивачем в межах зазначеного строку в ухвалі від 10.12.2025 р. було надано докази на підтвердження усунення недоліків.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі ч. 2 ст. 312 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Вказані положення Конституції України кореспондуються із приписами частини 1 статті 5 КАС України, згідно яких кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
За визначенням, наведеним у частині 1 статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною 4 статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 123 КАС України.
Частинами 1, 2 вказаної статті КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Поряд з цим, згідно частин 3, 4 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
За правилами частини 9 статті 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Аналіз наведених норм показав, що звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів особа може реалізувати в межах терміну, визначеного адміністративним процесуальним законодавством або іншими законами.
Строк звернення до адміністративного суду вважається проміжком часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Обов`язок доведення обставин, з якими пов`язується поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звертається із адміністративним позовом. При цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Таким чином, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Виходячи з обставин цієї справи, апеляційний суд враховує, що предметом спору у цій справі є протиправність рішень Комісії Головного управління ДПС в Одеській області від 03 січня 2025 року №12311546/36436442; №12311537/36436442; №12311543/36436442; №12311536/36436442; №12311517/36436442; №12311527/36436442; №12311523/36436442; №12311533/36436442; №12311552/36436442; №12311529/36436442; № 12311550/36436442; №12311549/36436442; №12311519/36436442; №12311541/36436442; № 12311526/36436442; №12311531/36436442; №12311528/36436442; №12311525/36436442; № 12311539/36436442; №12311530/36436442; №12311524/36436442; №12311542/36436442; № 12311520/36436442; №12311551/36436442; №12311540/36436442; №12311522/36436442; № 12311555/36436442; №12311545/36436442; №12311535/36436442; №12311553/36436442; № 12311544/36436442; №12311521/36436442; №12311554/36436442; №12311538/36436442; № 12311518/36436442; №12311548/36436442; №12311532/36436442; №12311534/36436442; №12311547/36436442 про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН.
Згідно матеріалів справи, позовна заява про оскарження рішень Комісії ГУДПС не була подана позивачем безпосередньо до суду та передана позивачем Службі кур`єрської доставки ODS 048 (ФОП ОСОБА_1 ) для надсилання позову засобами поштового зв`язку.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, за даними Єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку, ведення якого, згідно із статтею 8 Закону № 2722-IX, покладено на Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку, ФОП ОСОБА_1 , як суб`єкт господарювання в сфері надання послуг поштового зв`язку, не є повноважним оператором з надання послуг поштового зв`язку, оскільки така юридична служба не зареєстрована відповідно до вимог чинного законодавства й не наділена таким правовим статусом та відповідними повноваженнями.
Правильно звернувши увагу на такі обставини справи, судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що діяльність кур`єрських служб з надання послуг доставки поштових відправлень регулюється Законом України «Про поштовий зв`язок» та здійснюється у відповідності з положеннями Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270.
За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про поштовий зв`язок» від 03.11.2022 року №2722-IX, кур`єрська послуга - послуга поштового зв`язку з пересилання поштового відправлення, приймання якого від відправника та/або вручення якого адресату здійснюється поза межами об`єкта поштового зв`язку; оператор поштового зв`язку - суб`єкт господарювання, що здійснює діяльність на території України та у встановленому законодавством порядку надає послуги поштового зв`язку; послуги поштового зв`язку - діяльність оператора поштового зв`язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, у тому числі шляхом надання кур`єрських послуг, визначених цим Законом, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, спрямована на задоволення потреб користувачів; розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.
У статті 7 Закону України «Про поштовий зв`язок» від 03.11.2022 року №2722-IX передбачено, що державне регулювання діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку здійснюється, у тому числі, шляхом ведення єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку.
Відповідно до частин 1, 3 статті 15 Закону України «Про поштовий зв`язок» від 03.11.2022 року №2722-IX оператори поштового зв`язку надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства та можуть провадити іншу господарську діяльність у встановленому законом порядку. Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
У пункті 62 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, передбачено, що підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції є: поштові марки, наклеєні на письмову кореспонденцію або нанесені типографським способом на поштові конверти, поштові картки; електронні марки; відбитки державного знака, нанесені маркувальними машинами; відбитки про оплату письмової кореспонденції, нанесені друкарським чи іншим способом; розрахунковий документ про оплату послуги поштового зв`язку.
Призначений оператор визначає порядок проведення перевірок знаків поштової оплати щодо їх автентичності, в якому визначається алгоритм дій працівників у випадках виявлення поштових відправлень, оплачених знаками поштової оплати з ознаками підробки.
Отже, надання послуг поштового зв`язку (кур`єрська доставка поштових відправлень), окрім іншого, повинно підтверджуватись розрахунковим документом (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту.
Діяльність операторів поштового зв`язку не віднесена до переліку окремих форм та умов проведення діяльності у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, яким дозволено проводити розрахункові операції без застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій з використанням розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2000 року №1336 «Про забезпечення реалізації статті 10 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що могло б дозволити використання розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій та розрахункових квитанцій при наданні послуг поштового зв`язку.
Отже, накладна служби кур`єрської доставки без відповідного розрахункового документа не може вважатися належним доказом подання відповідного документа у день, зазначений на відповідній накладній.
Правильно надаючи правову оцінку спірному питанню (щодо дотримання позивачем строків звернення із позовом), судом першої інстанції обґрунтовано зауважено на тому, що обставини про надання послуг поштового зв`язку відповідно до положень статей 72, 77 КАС України входять до предмету доказування в цій адміністративній справі.
Водночас, дослідивши надані позивачем на виконання ухвали суду про залишення без руху позовної заяви копії накладної ODS 048 №129559 та квитанцію до прибуткового касового ордера №51 від 14.04.2025 р. встановлено, що вони не містять будь-яких інших реквізитів служби кур`єрської доставки, даних цього підприємства, установи чи організації, яка надає такі послуги, відтисків штампів, печаток, підписів конкретних відповідальних осіб підприємства з указанням їх прізвища, посади, які прийняли зазначене відправлення, окрім назви ФОП ОСОБА_1 .
Крім іншого, копії накладної ODS 048 №129559 взагалі не містить будь-яких відомостей, графи відведенні для її заповнення є пустими та не заповненими, а копія квитанції до прибуткового касового ордера №51 не підтверджує направлення до позивачем до Одеського окружного адміністративного суду цієї позовної заяви.
Таким чином колегія суддів встановила, що між оформленням поштового відправлення та надходженням позову до суду пройшло майже вісім місяців.
Отже, копії накладної ODS 048 №129559 та інших доданих документів, зокрема квитанцію до прибуткового касового ордера №51 колегія суддів не може врахувати як документи, що підтверджують дату належного звернення із позовною заявою.
В свою чергу, звертаючись до суду з апеляційною скаргою позивач ТОВ "КРАЇНА ІГРАШОК" вважає, що виконав вимоги ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 10.12.2025 року, оскільки в межах зазначеного строку в ухвалі від 10.12.2025 р. надав докази на підтвердження усунення недоліків.
Так, колегія суддів дійсно погоджується з позицією апелянта, що 23.12.2025 р. представником позивача на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху було надано копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи; квитанцію про сплату судового збору у розмірі 118092,00 грн; квитанцію до прибуткового касового ордера №51 та клопотання про поновлення строку звернення до суду.
Проте, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.12.2025 р. продовжено Товариству з обмеженою відповідальністю "КРАЇНА ІГРАШОК" строк для усунення недоліків позовної заяви у справі за адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язати вчинити певні дії.
Копію ухвали суду про залишення позовної заяви без руху (продовження строку) було надіслано представнику позивача в його електронний кабінет 29.12.2025 та було отримано позивачем, проте станом на 29.01.2026 недоліки, зазначені в ухвалі від 29.12.2025 у наданий судом строк позивачем не усунуто, а тому судом першої інстанції у законний спосіб було повернуто позовну заяву. При цьому, в ухвалі суду від 29.12.2025 р. судом першої інстанції надана правова оцінка наданим позивачем доказам в частині пропуску строку звернення до суду.
З огляду на викладене, в повній мірі дослідивши надану накладну ODS 048 №129559 та квитанцію до прибуткового касового ордера №51 колегія суддів встановила, що ФОП ОСОБА_1 не є повноважним оператором з надання послуг поштового зв`язку, оскільки така служба не зареєстрована відповідно до вимог чинного законодавства та не наділена таким правовим статусом та правами. 
Крім іншого, на переконання колегії суддів, надані позивачем докази викликають сумніви у належності процесуальної поведінки сторони позивача, оскільки ТОВ "КРАЇНА ІГРАШОК" протягом майже восьми місяця після [стверджуваного] відправлення позовної заяви службою кур`єрської доставки, позивач чи його представник не цікавилися рухом позовної заяви як, власне і причинами такого тривалого пересилання.
Суд звертає увагу апелянта, що частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Також згідно із частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Наведеними положеннями КАС України чітко окреслений характер процесуальної поведінки учасників справи, відповідно до якого особа, яка зацікавлена судовому захисті, мусить діяти сумлінно, тобто виявляти добросовісне ставлення до наявних у неї прав і здійснювати їхню реалізацію в такий спосіб, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без невиправданих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, передусім щодо дотримання процесуальних строків.
У розглядуваному випадку позивач та його представник такої поведінки не продемонстрували.
У контексті доводів апелянта про те, що повернення позовної заяви вказує на порушення статті 55 Конституції України, оскільки це позбавило позивача права на судовий захист та гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд, колегія суддів зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.
Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.
Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання позовної заяви здійснюється судом за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених належними та достовірними доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду.
Колегія суддів зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного процесуального строку.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно із частиною 1 статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.
Натомість позивач таких обставин не навів, як і не надав доказів, які б вказували на поважні причини пропуску строку звернення до суду з позовом. Судом також не знайдено інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.169КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявні підстави для повернення позовної заяви.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність доводів, якими мотивоване судове рішення, зводяться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, а тому, відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 316, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАЇНА ІГРАШОК» залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку, у відповідності до ч.2 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 09 березня 2026 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук