ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/7100/25
провадження у справі №2/0285/184/26
17 лютого 2026 року       м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б. за участі секретаря судового засідання Кородчук О.О. та осіб, які беруть участь у справі: 
позивач: представник не прибув,
відповідач: не прибув,
розглянувши заочно у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-
ВСТАНОВИВ: 
Короткий зміст позовної заяви
26.12.2025 ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 10 788 грн 15 коп., а також судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що 04.09.2024 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 12 942 грн зі сплатою 0,10 % річних та кінцевим строком повернення кредитних коштів до 04.03.2025. Кредитодавець належним чином виконав умови договору, надавши кредитні кошти у розмірі та порядку, передбаченому договором. За договором факторингу позивач набув право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 10 788 грн 15 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9 785, 45 грн; проценти за користування кредитом в розмірі 2,70 грн; комісія в розмірі 1 000 грн; штрафні санкції (пеня, штраф) в розмірі 300 грн, яку позивач просить стягнути на його користь.
Доводи сторін у справі
Позивач просив проводити розгляд справи без його участі, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач в судове засідання не прибула повторно, про час і місце судового розгляду була повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов та клопотань про розгляд справи за її відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавала.
За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що 04.09.2024 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 152475, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 12 942 грн зі сплатою 0,10 % річних та кінцевим строком повернення кредитних коштів до 04.03.2025 (а.с. 19).
Так, відповідно до п. 2.2.1 кредитного договору сума кредиту становить 12 942 грн, яка надається не пізніше наступного дня після укладення цього договору, у наступному порядку: у розмірі 10 997 грн 10 коп. - для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит № 143732 від 17.06.2024, укладеним з кредитодавцем; у розмірі 3, 60 грн на банківський рахунок позичальника; у розмірі 1 941 грн 30 коп. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісію, нараховану згідно п. 2.5. індивідуальної частини (а.с. 24).
Цього ж дня, 04.09.2024 ТОВ «ФК «Кредіплюс» перерахувало на рахунок ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 3, 60 грн (а.с. 78).
Однак матеріали справи не містять доказів перерахування позичальнику кредитних коштів саме в сумі 12 942 грн.
16.04.2025 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором (а.с. 30-32).
Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 10 788 грн 15 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9 785, 45 грн; заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом в розмір 2,70 грн; заборгованість по комісії в розмірі 1 000 грн.; штрафні санкції (пеня, штраф) в розмірі 300 грн (а.с. 27).
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту
Згідно із ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Матеріалами справи підтверджується, що кредитний договір між сторонами укладено в електронному вигляді відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно із п. 2.2.1 кредитного договору сума кредиту становить 12 942 грн (а.с. 24).
Однак, фактично відповідач отримав у позику кредитні кошти в розмірі 3,60 грн, що підтверджується листом АТ «ПриватБанк» від 06.01.2026 (а.с. 78).
Інших належних доказів (квитанції, касові ордери, чеки) на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів саме в розмірі 12 942 грн, позивачем не надано.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягають частковому задоволенню в розмірі 3,60 грн.
Щодо вимоги про стягнення процентів за користування кредитом
Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
При цьому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позивач має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки (Постанова ВП ВС від 28.03.2018 № 444/9519/12, Постанова ВС від 01.09.2022 № 225/3427/15-ц).
Як встановлено судом, фактично відповідач отримав у позику кредитні кошти в розмірі 
3,60 грн, тому саме виходячи із цієї суми тіла кредиту підлягають нарахування проценти за користування кредитом (а.с. 78).
Згідно із п. 2.3. кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,10% річних, що становить 0,00027% в день (0,10% річних? 365 днів).
Відповідно до п. 2.6 кредитного договору строк кредитування становить 181 день, з 04.09.2024 до 04.03.2025.
Отже проценти за користування кредитом підлягають нарахуванню, виходячи із фактично отриманої суми кредиту та становлять 0,0017 копійок, що є менше 1 копійки (3,60 грн х 0,00027% в день х 181 день).
Оскільки нараховані проценти за користування кредитом не становлять однієї копійки, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Щодо вимоги про стягнення комісії за надання кредиту
Згідно із п. 2.5. кредитного договору комісія за надання кредиту складає 1 941, 30 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 15% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника, або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.1 цієї індивідуальної частини кредитного договору. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено (а.с. 24).
При цьому, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію (пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо) (п. 31.18. Постанови Верховного Суду від 13.07.2022 № 496/3134/19).
Отже позовні вимоги про стягнення про стягнення комісії за надання кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення штрафних санкцій (пеня, штраф)
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Разом із тим, у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафних санкцій (пеня, штраф) необхідно відмовити, оскільки відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Висновки за результатами розгляду позовної заяви
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, частково підтверджуються належними і допустимими доказами, а тому підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 
7 000 грн, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Указаний критерій застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Суд приходить до висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у зазначеній справі представником позивача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, суд вважає, що понесені позивачем витрати є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг. У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 2 500 грн, що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (б-р Лесі Українки, 34, офіс 333, м. Київ, 01133, ЄДРПОУ 43541163) заборгованість за кредитним договором в сумі 1 003 грн 60 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3 грн 60 коп; комісія за надання кредиту в розмірі 1 000 грн, а також судовий збір в розмірі 225 грн 35 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500 грн.
У решті позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентів за користування кредитом, штрафних санкцій (пеня, штраф) - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 17.02.2026.

Суддя Т.Б. Сташків