Номер провадження: 22-ц/813/4171/26 
Справа № 522/17006/25
Головуючий у першій інстанції Бондар В.Я
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя — Кострицький В.В. (суддя - доповідач),
судді – Коновалова В.А.., Лозко Ю.П., 
розглянув в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України) апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гагарінське плато 5/2" на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 28 липня 2025 року, постановлену у складі судді Бондаря В.Я., у приміщенні того ж суду
у цивільній справі за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гагарінське плато 5/2" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,-
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст судового рішення, що оскаржується
Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 28 липня 2025 року відмовлено у видачі судового наказу Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Гагарінське плато 5/2» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, оскільки суд вважає, що справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Приморського районного суду м. Одеси.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі представник позивача, просив скасувати ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 28 липня 2025 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування скарги посилається на те, що судом першої інстанції під час постановлення ухвали від 28.07.2025 залишено поза увагою те, що вимоги ОСББ «Гагарінське плато 5/2» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги стосуються нерухомого майна ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим дана справа підсудна саме Приморському районному суду м. Одеси.
Вказує, що вимоги ОСББ «Гагарінське плато 5/2» є такими, що виникли з приводу нерухомого майна. Відповідно заява про видачу судового наказу, враховуючи положення частини 1 статті 30 ЦПК України, за правилами виключної підсудності підлягає розгляду у Приморського районному суді м. Одеси.
Відмова суду першої інстанції у видачі судового наказу в даному випадку суперечить завданню цивільного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закріпленого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Явка сторін в судове засідання
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу.
Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно із частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний розгляд вказаної справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.
Позиція апеляційного суду.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гагарінське плато 5/2" посилалось на те, що заборгованість ОСОБА_1 виникла у зв`язку з несплатою житлово-комунальних послуг, які надаються заявником за адресою: АДРЕСА_1 .
Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив із того, що згідно відповіді №1608947 від 28.07.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально не відноситься до Приморського району м. Одеси.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:
1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу;
2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;
3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу;
4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу;
5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою;
6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;
7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті;
8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;
9) заяву подано з порушенням правил підсудності.
Заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом (ч. 1 ст. 162 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. 
Разом з тим, статтею 30 ЦПК України передбачені категорії справ, для яких встановлено виключну підсудність.
За правилом частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Виходячи з аналізу правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.
З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17.
У постанові від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ЦПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.
Позиція Великої Палати ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.
Тому на спори, предметом яких є стягнення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.
Отже, заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання нерухомого майна має подаватись за місцем знаходження цього майна, тобто за правилами виключної підсудності.
Відповідно до заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гагарінське плато 5/2" просило видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 .
Посилання суду на неможливість застосування правил виключної підсудності до вимог за заявами, які розглядаються в порядку наказного провадження не відповідає закону.
Так, приписи статті 162 ЦПК України не визначають, що заяви про видачу судового наказу підлягають розгляду саме за правилами територіальної підсудності, визначеними статтею 27 ЦПК України.
При цьому, у пункті четвертому Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 23 грудня 2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», зазначено, що заява про видачу судового наказу подається до суду за загальними правилами підсудності, встановленими главою 1 розділу III ЦПК (нині глава 2 розділу І ЦПК України), яка відсилає до загальних правил визначення підсудності.
Відтак, вимоги ОСББ "Гагарінське плато 5/2" є такими, що виникли з приводу нерухомого майна. Відповідно заява ОСББ "Гагарінське плато 5/2" про видачу судового наказу правильно подана до Приморського районного суду м. Одеса за правилами виключної підсудності, які визначені ч.1 ст. 30 ЦПК України.
Враховуючи викладене, висновок суду про відмову у видачі судового наказу з зв`язку з порушенням правил підсудності не може вважатися законним, а ухвала суду - підлягає скасуванню, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права.
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали суду з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гагарінське плато 5/2" – задовольнити.
Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 28 липня 2025 року - скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя       В.В. Кострицький

Судді          В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко