Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2026 року Справа№200/1342/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2026 року ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (надалі - ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач), про: 
- визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії від 09.02.2026 року №056650010285;
- зобов`язання призначити пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з моменту звернення (01.02.2026), зарахувавши до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до постанови Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 31 березня 1994 року № 202 періоди роботи: з 01.09.2003 по 31.01.2007, з 19.02.2007 по 12.04.2007, з 18.05.2007 по 06.05.2008, з 16.06.2008 по 26.10.2010; зарахувати до стажу роботи на провідних професіях відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи: з 20.06.2011 по 09.03.2022, з 10.03.2022 по 27.01.2026; зобов`язати здійснити взаємне зарахування періодів роботи на основних професіях та робіт зі Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку (постанова КМУ від 31 березня 1994 року № 202), відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.5 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з розрахунку, що кожен повний рік стажу роботи на провідних професіях підлягає зарахуванню, як 1 рік 3 місяці до стажу робіт зі Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.02.2026 року позивач звернувся до органів ПФУ із заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області від 09.02.2026 року №056650010285 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним та таким, що порушує його право на отримання належної пенсії.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04.03.2026 було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, які наявні у відповідача.
17 березня 2026 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що період з 01.09.2003 по 10.09.2006 не зараховано до пільгового стажу за професіями відповідно до постанови КМУ від 31 березня 1994 року № 202, оскільки не надано пільгової довідки та інших документів, що підтверджують пільговий характер роботи. Період з 11.09.2006 по 31.01.2007 зараховано до пільгового стажу за професіями відповідно до постанови № 202 згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №309 від 21.03.2024, виданої ПАТ "Шахтоуправління "ПОКРОВСЬКЕ". Період з 19.02.2007 по 12.04.2007 - зараховано до пільгового стажу за професіями відповідно до постанови № 202 згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №309 від 21.03.2024, виданої ПАТ "Шахтоуправління "ПОКРОВСЬКЕ". Період з 18.05.2007 по 06.05.2008 (військова служба) не зараховано до страхового та пільгового стажу роботи, оскільки стосовно зазначених періодів роботи відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб згідно відомостей по спеціальному стажу. Період з 17.06.2008 по 26.10.2010 - зараховано до пільгового стажу за професіями відповідно до постанови № 202 згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №309 від 21.03.2024, виданої ПАТ "Шахтоуправління "ПОКРОВСЬКЕ". Період з 20.06.2011 по 09.03.2022 - з вказаного проміжку не зарахованодо стажу на провідних професіях період з 20.06.2011 по 02.09.2011, та з 04.04.2018 по 18.06.2018, оскільки згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №309 від 21.03.2024, виданої ПАТ "Шахтоуправління "ПОКРОВСЬКЕ", прийнятий в навчальний пункт з оплатою тарифної ставки підземного робітника, з 01.07.2014 по 06.07.2014 - позивач перебував у простої. Пільговий стаж для визначення права на пенсію на пільгових умовах зменшується на кількість відволікань, зазначених у довідці (простій, навчання). Періоди з 07.07.2014 по 03.04.2018, 19.06.2018 по 09.03.2022 зараховано до стажу роботи на провідних професіях, решту періодів зараховано до пільгового стажу за професіями відповідно до постанови № 202. Період з 10.03.2022 по 27.01.2026 (військова служба в особливий період з 10.03.2022 по 21.03.2024). Зараховано до пільгового стажу, по дату видачі пільгової довідки ПАТ "Шахтоуправління "ПОКРОВСЬКЕ" за № 309 (21.03.2024). Оскільки у позивача відсутній необхідний пільговий стаж роботи, а саме - 20 років пільгового стажу (провідні професії) або 25 років (підземні і відкриті гірничі роботи) згідно постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202, тому відсутні правові підстави для зарахування вказаних періодів військової служби до стажу, що дає право на призначення пенсії згідно частини 3 статті 114 Закону №1058. У зв`язку з чим, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.
За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Позивач, ОСОБА_1 , 01.02.2026 року звернувся до Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області від 09.02.2026 року №056650010285 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки заявник не набув необхідного пільгового стажу роботи. Страховий стаж особи становить 31 рік 07 місяців 08 днів (в тому числі: додаткові роки за Список №1 - 13 років).
Пільговий стаж особи становить 18 років 02 місяці 18 днів, з них:
-Роботи підземні, провідні професії (20) - 10 років 03 місяці 16 днів (в кратному обчисленні 12 років 10 місяців 13 днів);
-Роботи підземні, професії за пост. № 202 (25) - 03 роки 03 місяці 23 дні;
-Військова служба в особливий період - 02 роки 12 днів
Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано усі періоди.
Разом з цим, як вбачається з розрахунку стажу позивача за формою РС-право, до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 01.09.2003 по 31.12.2003, з 01.07.2004 по 15.08.2004, з 08.10.2004 по 30.06.2005, з 18.05.2007 по 06.05.2008, з 01.07.2014 по 06.07.2014, з 22.03.2024 по 27.01.2026, до повідних професій не зараховано періоди з 20.06.2011 по 02.09.2011, з 01.07.2014 по 06.07.2014, з 04.04.2018 по 18.06.2018, з 22.03.2024 по 27.01.2026.
З трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 21.10.2004 року вбачається, що позивач працював:
- з 11.10.2004 по 20.10.2004 заняття в учбовому пункті;
- з 21.10.2004 по 17.06.2005 учнем електрослюсаря чергового по ремонту обладнання поверхні на час практики;
- з 14.09.2005 по 18.09.2005 заняття в учбовому пункті;
- з 19.09.2005 по 15.06.2006 учнем електрослюсаря чергового по ремонту обладнання поверхні на час практики;
- з 01.09.2003 по 31.01.2007 навчання в Красноармійському професійному ліцеї;
- з 20.06.2011 по 02.09.2011 учнем прохідника підземним з повним робочим днем в шахті;
- з 03.09.2011 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті.
Відповідно до військового квитка позивача серії НОМЕР_2 від 25.04.2007 року, позивач проходив строкову служба в Збройних силах України з 18.05.2007 по 06.05.2008.
Також, зазначені періоди роботи підтверджені пільговою довідкою №309 від 21.03.2024, виданої ПАТ "Шахтоуправління "ПОКРОВСЬКЕ", в якій зокрема зазначено, що з 10.03.2022 по теперішній час позивач знаходиться на військовій службі.
Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.
Спірним є право позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з зарахуванням до пільгового стажу позивача відповідно до постанови КМУ від 31 березня 1994 року № 202 періоди роботи: з 01.09.2003 по 31.01.2007, з 19.02.2007 по 12.04.2007, з 18.05.2007 по 06.05.2008, з 16.06.2008 по 26.10.2010, періоди роботи на провідних професіях: з 20.06.2011 по 09.03.2022, з 10.03.2022 по 27.01.2026, із здійсненням взаємного зарахування періодів роботи на основних професіях та робіт зі Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку (постанова КМУ від 31 березня 1994 року № 202), відповідно до ч. 6 ст. 56 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» ч.5 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з розрахунку, що кожен повний рік стажу роботи на провідних професіях підлягає зарахуванню, як 1 рік 3 місяці до стажу робіт зі Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку.
Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.
За ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.
На підставі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як слідує зі ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі за текстом - Закон 1058) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону 1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно п.2 Розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. 
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» (далі за текстом - Закон 1788). 
Закон 1788 відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Даний Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
У відповідності до статті 14 Закону 1788 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років. 
Вищевказана норма закону кореспондується із частиною 3 статтею 114 Закону № 1058- IV (чинна редакція) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Позивач претендує на призначення пенсії за нормами ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.
Перелік робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років».
Розділом І «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» цього Списку передбачено, що правом на пенсію за статтею 14 Закону № 1788-ХІІ (не менш 25 років), користуються усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля.
Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок №637).
На підставі п.1, п.2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з абз.1 п.3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
При цьому, пунктами 20-22 Порядку № 637 визначено особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.
Так, пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Зі змісту зазначених норм слідує, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.
Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
З трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 21.10.2004 року вбачається, що позивач працював:
- з 11.10.2004 по 20.10.2004 заняття в учбовому пункті;
- з 21.10.2004 по 17.06.2005 учнем електрослюсаря чергового по ремонту обладнання поверхні на час практики;
- з 14.09.2005 по 18.09.2005 заняття в учбовому пункті;
- з 19.09.2005 по 15.06.2006 учнем електрослюсаря чергового по ремонту обладнання поверхні на час практики;
- з 01.09.2003 по 31.01.2007 навчання в Красноармійському професійному ліцеї;
- з 20.06.2011 по 02.09.2011 учнем прохідника підземним з повним робочим днем в шахті;
- з 03.09.2011 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті.
З матеріалів справи судом встановлено, що до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи за Постановою №202 період навчання з 01.09.2003 по 31.01.2007, період строкової служби в Збройних силах України з 18.05.2007 по 06.05.2008; на провідній посаді прохідника: з 20.06.2011 по 02.09.2011, з 01.07.2014 по 06.07.2014, з 04.04.2018 по 18.06.2018, з 22.03.2024 по 27.01.2026.
У відзиві на позов представник відповідача зазначає, що: 
- період з 01.09.2003 по 10.09.2006 не зараховано до пільгового стажу за професіями відповідно до постанови № 202, оскільки не надано пільгової довідки та інших документів, що підтверджують пільговий характер роботи;
- період з 18.05.2007 по 06.05.2008 (військова служба) не зараховано до страхового та пільгового стажу роботи, оскільки стосовно зазначених періодів роботи відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб згідно відомостей по спеціальному стажу;
- період з 20.06.2011 по 09.03.2022 - з вказаного проміжку не зараховано до стажу на провідних професіях період з 20.06.2011 по 02.09.2011, та з 04.04.2018 по 18.06.2018, оскільки згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №309 від 21.03.2024, виданої ПАТ "Шахтоуправління "ПОКРОВСЬКЕ", прийнятий в навчальний пункт з оплатою тарифної ставки підземного робітника, з 01.07.2014 по 06.07.2014- позивач перебував у простої;
- з 10.03.2022 по 27.01.2026 (військова служба в особливий період з 10.03.2022 по 21.03.2024) - зараховано до пільгового стажу, по дату видачі пільгової довідки ПАТ "Шахтоуправління "ПОКРОВСЬКЕ" за № 309 (21.03.2024).
Щодо зарахування до пільгового стажу за постановою №202 періоду навчання з 01.09.2003 по 31.01.2007, суд зазначає наступне.
Відповідно до розрахунку стажу позивача за формою РС-право, до пільгового стажу позивача за постановою №202 зараховано період роботи з 11.09.2006 по 31.01.2007.
Згідно пункту 8 Порядку №637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Тобто, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, зокрема, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.
Період навчання позивача підтверджується копією диплому Красноармійського професійного ліцею НК №30646156 від 01.02.2007 за спеціальністю електрослюсаря підземного, машиніста підземних установок.
За частиною 4 статті 16 Закону України «Про професійно-технічну освіту» випускнику вищого професійного училища, якому присвоєно кваліфікацію "молодший спеціаліст", видається диплом, зразок якого затверджується Кабінетом Міністрів України.
Професійно-технічна освіта є складовою системи освіти України. Професійно-технічна освіта спрямована на формування у громадян професійних знань, умінь, навичок, розвиток духовності, культури, відповідного технічного, технологічного і екологічного мислення з метою створення умов для їх професійної діяльності. Професійно-технічна освіта здобувається у професійно-технічних навчальних закладах.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про професійно-технічну освіту» заклад професійної (професійно-технічної) освіти - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійній (професійно-технічній) освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.
За приписами статті 18 Закону України «Про професійно-технічну освіту» до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійної (професійно-технічної) освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.
Отже, вказаними нормами передбачено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать професійні ліцеї.
Статтею 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» № 103/98-ВР від 10.02.1998 передбачено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Згідно з записами в трудовій книжці позивача, з 19.02.2007 року позивач працював на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті, тобто менше ніж через три місяця після закінчення навчання (31.01.2007), отже, останнім дотримано вимоги статті 38 Закону України «Про професійну-технічну освіту», тому період навчання позивача в Красноармійському професійному ліцеї з 01.09.2003 по 10.09.2006 підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача відповідно до постанови №202, враховуючи, що період з 11.09.2006 по 31.07.2007 зарахований до пільгового стажу відповідно до постанови №202.
Відносно не зарахування до страхового та пільгового стажу роботи позивача періоду з 18.05.2007 по 06.05.2008 (військова служба), оскільки стосовно зазначених періодів роботи відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб згідно відомостей по спеціальному стажу, суд зазначає наступне.
Записами військового квитка позивача серії НОМЕР_2 від 25.04.2007 року підтверджується період проходження строкової служби з 18.05.2007 по 06.05.2008.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Судом встановлено, що станом на момент призову позивач працював електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті, та період, що передував призову на строкову військову службу зарахований за Списком №1 відповідно до постанови №202, отже період строкової військової служби підлягає зарахуванню за Списком №1 відповідно до постанови №202.
Проте, згідно з розрахунком стажу такий період не зарахований ані до страхового стажу, ані до пільгового.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку відомостей по спеціальному стажу не є підставою для неврахування спірного періоду до стажу позивача.
Отже, наявні підстави для зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 відповідно до постанови №202 період військової служби з 18.05.2007 по 06.05.2008.
В частині періоду з 20.06.2011 по 09.03.2022 - з вказаного проміжку не зараховано до стажу на провідних професіях період з 20.06.2011 по 02.09.2011, та з 04.04.2018 по 18.06.2018, оскільки згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №309 від 21.03.2024, виданої ПАТ "Шахтоуправління "ПОКРОВСЬКЕ", прийнятий в навчальний пункт з оплатою тарифної ставки підземного робітника, з 01.07.2014 по 06.07.2014- позивач перебував у простої.
Відповідно до розрахунку стажу позивача за формою РС-право, періоди з 20.06.2011 по 02.09.2011, та з 04.04.2018 по 18.06.2018 зараховані до пільгового стажу позивача за Списком №1 відповідно до постанови №202, проте не до провідних професій.
Згідно трудовій книжці позивача, у період з 20.06.2011 по 02.09.2011 він працював учнем прохідника підземним з повним робочим днем в шахті; з 03.09.2011 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті, що є достатнім для кваліфікації таких періодів як пільговий стаж на провідній професії прохідника.
Статтею 34 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) визначено, що простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.
Час простою не залежить від волі працівника.
Нормативно-правовими актами, до предмету регулювання яких відносяться правовідносини із призначення, нарахування пенсій, в тому числі визначення стажу роботи (зокрема, Закони 1058 та 1788), не встановлено, що дні простоїв не включаються до стажу працівника.
Враховуючи зазначене суд приходить до висновку про належність періодів роботи позивача з 20.06.2011 по 02.09.2011, з 01.07.2014 по 06.07.2014, та з 04.04.2018 по 18.06.2018 до пільгового стажу на провідних професіях, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Щодо періоду з 10.03.2022 по 27.01.2026 (військова служба в особливий період з 10.03.2022 по 21.03.2024) - зараховано до пільгового стажу, по дату видачі пільгової довідки ПАТ "Шахтоуправління "ПОКРОВСЬКЕ" за № 309 (21.03.2024).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон № 2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 6 ст. 2 Закону №2232-XII передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за контрактом осіб рядового складу.
Статтею 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII), зокрема передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Аналізуючи норми Закону №2232-XII та Закону №2011-XII суд дійшов висновку, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, якщо на момент призову на військову службу в особливий період особа працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Як вже встановлено судом, позивач з 10.03.2022 перебуває на військовій службі за призовом у зв`язку із мобілізацією.
З трудової книжки позивача вбачається, що з 01.01.2013 позивач працював прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті.
Подальших відомостей щодо періодів трудової діяльності позивача трудова книжка не містить.
Військова служба в особливий період зарахована до пільгового стажу позивача за Списком №1/Роботи підземні, провідні професії (20)/Роботи підземні, професії за пост.202 (25) з 10.03.2022 по 21.03.2024, що складає 02 роки 12 днів.
Відповідно до довідки №309 від 21.03.2024, виданої ПАТ "Шахтоуправління "ПОКРОВСЬКЕ", позивач з 10.03.2022 по теперішній час (станом на дату видачі довідки 21.03.2024 року) перебуває на військовій службі.
Наразі позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 .
Відповідно до довідок № 1558/4 58 від 15.02.2024 року та № 1553/2106 від 27.01.2026 року (Форма 5) виданих військовою частиною НОМЕР_3 , позивач перебуває на військовій службі у військовій частині з 22.03.2022.
Оскільки позивач на момент призову на військову службу працював на посаді, що передбачена Списком №1 на провідній професії прохідника, яка дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, період проходження військової служби з 22.03.2024 до 26.01.2026 має бути зарахований до пільгового стажу на провідних професіях відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Стосовно позовних вимог про зобов`язання здійснити взаємне зарахування періодів роботи на основних професіях та робіт зі Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку (постанова КМУ від 31 березня 1994 року № 202), відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.5 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з розрахунку, що кожен повний рік стажу роботи на провідних професіях підлягає зарахуванню, як 1 рік 3 місяці до стажу робіт зі Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку.
Відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
За частиною 5 статті 114 Закону № 1058-IV, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин 2 і 3 цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Згідно з п. 5 Постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 № 1931-ХІІ «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» Міністерству соціального забезпечення України надано право давати роз`яснення про порядок застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», обов`язкові для всіх підприємств, установ і організацій, розташованих на території України.
Відповідно до п. 6 зазначеної Постанови Міністерством соціального забезпечення України видано роз`яснення від 20.01.1992 № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону № 1788-XII».
Кабінет Міністрів України 22.02.1992 прийняв Постанову № 81 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», додаток до цієї постанови містить Перелік проектів нормативних актів щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», що включає Документи, що затверджуються міністерствами. Серед цих документів наявне Роз`яснення від 20.01.1992 № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». На теперішній час Постанова КМУ № 81 від 22.02.1992 є чинною.
02.10.2018 Мінсоцполітики України на адресу Пенсійного фонду України надіслало лист, яким підтвердило доцільність застосування Роз`яснення № 8.
Як слідує з роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8, працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:
- кожного повного року гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці;
Необхідність застосування вказаних роз`яснень підтверджено Верховним Судом у постанові від 04.06.2019 у справі № 333/3704/16-а(2-а/333/1/17), у постанові від 18.11.2024 у справі № 200/1009/24 (К/990/32863/24).
Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, при вирішенні цієї справи суд враховує висновки Верховного Суду та зазначає про необхідність обчислення стажу роботи позивача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням правил обчислення стажу підземної роботи, що визначені у Роз`ясненні Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8.
Згідно роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 № 8, основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10-річного стажу підземної роботи, що надає право на призначення пенсії незалежно від віку.
Враховуючи вищенаведені висновки про необхідність врахування спірних періодів до пільгового стажу на підземних та провідних професіях, суд вважає, що сукупна кількість такого підземного стажу перевищує 10 років, а тому позивач має право на взаємне зарахування періодів роботи на провідних професіях та робіт зі Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку (постанова КМУ від 31 березня 1994 року № 202), відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.5 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з розрахунку, що кожен повний рік стажу роботи на провідних професіях підлягає зарахуванню, як 1 рік 3 місяці до стажу робіт зі Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку.
Відносно позовних вимог про зобов`язання призначити пенсію, суд зазначає наступне.
Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Разом з цим, у відповідності до ст. 81 Закону 1788 призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.
Отже, правовідносини із призначення пенсій відносяться до виключної компетенції органів Пенсійного фонду, та є їх дискреційними повноваженнями і суд, захищаючи права та свободи особи, не може перебирати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися в делеговані повноваження пенсійного органу.
Таким чином, позовна вимога у цій частині підлягає задоволенню у спосіб зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 01.02.2026 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 відповідно до постанови КМУ від 31 березня 1994 року № 202 періодів роботи з 01.03.2003 по 10.09.2006, з 18.05.2007 по 06.05.2008; на провідній посаді прохідника: з 20.06.2011 по 02.09.2011, з 01.07.2014 по 06.07.2014, з 04.04.2018 по 18.06.2018, з 22.03.2024 по 27.01.2026, здійснивши взаємне зарахування періодів роботи на провідних професіях та робіт зі Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку (постанова КМУ від 31 березня 1994 року № 202), відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.5 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з розрахунку, що кожен повний рік стажу роботи на провідних професіях підлягає зарахуванню, як 1 рік 3 місяці до стажу робіт зі Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку, з урахуванням висновків суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, у спірних правовідносинах, на думку суду, відповідач діяв з порушенням меж повноважень, визначених Законами України, необґрунтовано та не пропорційно, чим порушив вимоги ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано і пропорційно.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з урахуванням висновків суду, викладених у даному судовому рішенні.
Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, у порядку ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 1064,96 грн., з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області підлягає стягненню 851,97 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства, суд, - 

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 09.02.2026 року №056650010285 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.02.2026 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 відповідно до постанови КМУ від 31 березня 1994 року № 202 періодів роботи з 01.03.2003 по 10.09.2006, з 18.05.2007 по 06.05.2008; на провідній посаді прохідника: з 20.06.2011 по 02.09.2011, з 01.07.2014 по 06.07.2014, з 04.04.2018 по 18.06.2018, з 22.03.2024 по 27.01.2026, здійснивши взаємне зарахування періодів роботи на провідних професіях та робіт зі Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку (постанова КМУ від 31 березня 1994 року № 202), відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.5 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з розрахунку, що кожен повний рік стажу роботи на провідних професіях підлягає зарахуванню, як 1 рік 3 місяці до стажу робіт зі Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку, з урахуванням висновків суду.
4. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.
5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, буд. 10, ЄДРПОУ 13814885) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), судовий збір у розмірі 851 (вісімсот п`ятдесят одна) гривня 97 копійок.
Судове рішення складено та підписано 06 квітня 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя В.М. Чучко