Справа № 595/242/26 
Провадження № 1-кп/595/78/2026 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2026 м. Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді    ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання   ОСОБА_2 ,
прокурора    ОСОБА_3 ,
потерпілої    ОСОБА_4 ,  
обвинуваченого     ОСОБА_5 ,   
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за № 12026216130000026 від 23 лютого 2026 року про обвинувачення: 
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя  АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, непрацюючого, маючого на утриманні троє неповнолітніх дітей, несудимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
23 лютого 2026 року близько 10 години 00 хвилин у ОСОБА_5 , під час перебування в одній із кімнат житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин та в ході словесного конфлікту із своєю дружиною ОСОБА_4 , виник злочинний намір, спрямований на завдання їй побоїв.
Реалізуючи свій злочинний намір та доводячи його до логічного завершення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», 23 лютого 2026 року близько 10 години 00 хвилин, перебуваючи в одній із кімнат житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті неприязних відносин та в ході словесного конфлікту із ОСОБА_4 , умисно наніс останній три удари кулаком правої руки в ділянку голови з лівої сторони. Внаслідок нанесених побоїв ОСОБА_4 відчула різкий фізичний біль, проте тілесних ушкоджень не отримала.
Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» нанесення побоїв віднесено до фізичного насильства.
Дії обвинуваченого  ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
25 лютого 2026 року, згідно вимог ст. 471 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілою  ОСОБА_4 , з одного боку, та підозрюваним  ОСОБА_5 , з іншого боку, згідно якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 126 КК України, істотних для даного кримінального правопорушення обставин та покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень, яке повинен понести  ОСОБА_5 .
Крім того, потерпіла та підозрюваний, який набув статусу обвинуваченого, визначили наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про примирення передбачені ст. 476 КПК України.
В угоді зазначена дата її укладення та вона підписана сторонами.
Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні підтвердив добровільність укладення угоди про примирення між ним та потерпілою, просив затвердити угоду і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення обвинуваченому зрозумілі. 
Потерпіла у підготовчому судовому засіданні зазначила, що угоду про примирення укладено між нею та підозрюваним, який набув статусу обвинуваченого, добровільно, вона розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення. Просила угоду затвердити.
У підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечувала проти затвердження судом угоди про примирення між сторонами та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.
Заслухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд вважає, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав.
Судом встановлено, що  ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_5 зазначив про примирення з потерпілою та ствердив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди про примирення, дав згоду на застосування узгодженого виду і розміру покарання та інших передбачених такою угодою заходів, просив затвердити вказану угоду про примирення, а також призначити узгоджене в ній сторонами покарання.
Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення, укладену між нею та обвинуваченим, підтвердила факт примирення з  ОСОБА_5 . Також зазначила, що зміст, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, розуміє.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час судового засідання.
Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Згідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 цього Кодексу угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. 
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою  ОСОБА_4 та обвинуваченим  ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.
Речові докази по справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. 
Цивільний позов по справі не заявлено.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, суд –

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 25 лютого 2026 року, укладену між потерпілою  ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень. 
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України потерпілий та прокурор мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення копії вироку.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 473 КПК України. 
Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження. 

Суддя 	ОСОБА_1