Справа № 455/2471/25
Провадження № 1-кп/455/43/2026

ВИРОК
Іменем України
17 березня 2026 року м.Старий Самбір
Старосамбірський районний суд Львівської області в складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 , 
секретар судового засідання ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №62025140110003128 від 18.08.2025 про обвинувачення 
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Міженець Старосамбірського району Львівської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , сержант, стрілець-помічник гранатометника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, 
за участю: 
прокурора         ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , 
обвинуваченого       ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що сержант ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій у сфері незаконного поводження з вогнепальною зброєю, бойовими припасами та вибуховими речовинами, діючи умисно, в період із невстановленого органом досудового розслідування часу, але не пізніше 27.10.2025, за невстановлених слідством обставин, перебуваючи у зоні бойових дій на території Донецької області у 2015 році, шляхом привласнення знайденого, придбав та розпочав зберігати наступні предмети: предмет, який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом осколкової наступальної ручної гранати РГН, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху; предмет, який є запалом типу УДЗ (ударно-дистанційний запал) промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху; предмет, який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом осколкової наступальної ручної гранати RGD-5, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху; предмет, який є запалом ручних гранат типу ДВМ промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху; предмет, який є модернізованим уніфікованим запалом ручних гранат типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху; які він у подальшому продовжив зберігати за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до 27.10.2025, тобто до моменту їх виявлення та вилучення під час проведення санкціонованого обшуку.
Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 263 КК України, визнав повністю, надав пояснення, аналогічні, викладеним обставинам в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати та визнати недоцільним дослідження доказів стосовно обставин справи та обмежити обсяг дослідження доказів.
З врахуванням наведених показань, наданих у судовому засіданні обвинуваченим, та відсутності заперечень учасників судового провадження, суд на підставі частини 3 статті 349 КПК визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин події кримінальних правопорушень (часу, місця, способу), вчиненого обвинуваченим, винуватості в цьому обвинуваченого, форми вини, мотиву, мети вчинення кримінального правопорушення, обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченого, оглядом матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу та стосуються речових доказів по справі, та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження немає. При цьому судом роз`яснено, що у такому разі учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Показання обвинуваченогоОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду щодо правильності розуміння ними змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.
Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченогоОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.
За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і вважає, що його дії вірно кваліфіковані за частиною 1 статті 263 КК України як незаконне придбання та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. 
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу винного, який одружений, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено. 
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується загальними засадами, які визначені у статті 65 КК України, відповідно до якої суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. 
При цьому, суд також виходить із положень статті 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
За таких обставин, суд вважає, що до обвинуваченого слід обрати міру покарання, передбачену санкцією частини 1 статті 263 КК України, - у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не встановлено.
Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.
Підстав для призначення покарання із застосуванням статті 69 КК України судом не встановлено.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. 
Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано.
Відповідно до статті 124 КПК України процесуальні витрати за проведені у провадженні експертизи, а саме: судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/114-25/27026-ВТХ від 06.11.2025 у сумі 4457,00 грн., судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/114-25/27025-ВТХ від 06.11.2025 у сумі 4457,00 грн., судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/114-25/27027-ВТХ від 06.11.2025 у сумі 4457,00 грн., на загальну суму 13371 грн. 00 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави в повному обсязі.
Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку статті 100 КПК України.
Крім того, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 27.10.2025 у справі №455/2139/25 було застосовано до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» на строк 60 днів, тобто до 25.12.2025, з визначенням розміру застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 грн. 00 коп. 
Згідно листа начальника ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» від 30.10.2025 №9/9109, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнений 30.10.2025 з ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» у зв`язку із внесенням застави громадянкою ОСОБА_6 за ОСОБА_3 . Підтвердження про внесення застави з ТУ ДСА у Львівській області надійшло 30.10.2025.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , під час дії покладених на нього ухвалою слідчого судді, обов`язків не порушував, за викликом в суд з`являвся.
Відповідно до частини 11 статті 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.
З огляду на викладене, враховуючи, що застава у розмірі 90840 грн. 00 коп., яка була внесена ОСОБА_6 за підозрюваного (на той час) ОСОБА_3 , не звернута у дохід держави, суд вважає за необхідне повернути суму застави платнику (заставодавцю) ОСОБА_6 .
Запобіжний захід у вигляді застави обвинуваченому  ОСОБА_3 слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Згідно статті 75 КК України звільнитиОСОБА_3  від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі статті 76 КК України покласти наОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді застави до набрання вироком суду чинності залишити без змін.
Заставу, внесену платником (заставодавцем) ОСОБА_6 , за ОСОБА_3 , в розмірі 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок на рахунок ТУ ДСА України у Львівській області, у відповідності з ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 27.10.2025 у справі № 455/2139/25 – повернути заставодавцю ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведені у провадженні експертизи, а саме: судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/114-25/27026-ВТХ від 06.11.2025 у сумі 4457,00 грн., судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/114-25/27025-ВТХ від 06.11.2025 у сумі 4457,00 грн., судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/114-25/27027-ВТХ від 06.11.2025 у сумі 4457,00 грн., на загальну суму 13371 (тринадцять тисяч триста сімдесят одну) гривню 00 копійок.
Речові докази, а саме: 
-ніж в пластиковому чохлі з маркуванням на лезі «NО:617», який після проведення експертизи зданий в кімнату зберігання речових доказів відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, що знаходиться в м.Старий Самбір по вул.Л.Галицького, будинок №41, Самбірського району Львівської області, на підставі квитанції від 31.12.2025 (номер книги обліку речових доказів 348, порядковий номер 1511) – повернути за належністю обвинуваченому ОСОБА_3 ;
-змиви з корпусу ручної гранати наступальної дії «РГН», змиви з корпусу ручної гранати «RGD-5», змиви з підривача ручних гранат типу УЗРГМ, змиви з підривача ручних гранат «УДЗ», змиви з підривача ручних гранат «ДВМ», змиви з ножа в пластиковому чохлі з маркуванням на лезі «NО:617», зразки букального епітелію ОСОБА_3 , які поміщені в спец. пакет «Національна поліція України» № NPU 5093308 та здані в кімнату зберігання речових доказів відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, що знаходиться в м.Старий Самбір по вул.Л.Галицького, будинок №41, Самбірського району Львівської області, на підставі квитанції від 07.11.2025 (номер книги обліку речових доказів 348, порядковий номер 1500) – знищити;
-корпус ручної гранати наступальної дії «РГН» з наявним маркуванням барвником чорного кольору «РГН 254-41-89», корпус ручної гранати «RGD-5» з наявним маркуванням методом тиснення «RGD-5 Dunarit RPX», підривач ручних гранат типу УЗРГМ з маркуванням методом тиснення «-79УЗРГМ УЗЧП» та барвником чорного кольору «УЗРГМ-2 386-87-79», підривач ручних гранат «УДЗ» з наявним маркуванням методом тиснення «УДЗ 350Ф-46-85», підривач ручних гранат «УДЗ» з наявним маркуванням методом тиснення «УДЗ 350Ф-46-85», підривач ручних гранат «ДВМ» з маркуванням на корпусі «ДВМ» та на важелі методом тиснення «-16 «22», уламки від яких після проведення вибухово-технічних експертиз здані в кімнату зберігання речових доказів відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, що знаходиться в м.Старий Самбір по вул.Л.Галицького, будинок №41, Самбірського району Львівської області,на підставі квитанції від 09.11.2025 (номер книги обліку речових доказів 348, порядковий номер 1501) – знищити.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення. 
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя          ОСОБА_1