Справа № 456/1085/26
Провадження № 3/456/705/2026

ПОСТАНОВА
іменем України

02 квітня 2026 року         місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гула Л. В. , розглянувши матеріали, які надійшли зі Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,
за ч. 1 ст. 122-2, ст. 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 14.02.2026 о 15:25 в м. Стрию Львівської області по вул. Кравецька, 1 після вчинення адміністративного правопорушення та примусової зупинки транспортного засобу не виконав законної вимоги поліцейських, а саме: вибігши з транспортного засобу, намагався зникнути з місця події, не реагуючи на багаторазові вигуки поліцейських про зупинку, та під час затримання чинив опір працівникам поліції, чим порушив ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», вчинивши злісну непокору законній вимозі поліцейського, за що відповідальність передбачена ст. 185 КУпАП.
Крім цього, ОСОБА_1 14.02.2026 о 15:15 в м. Стрию Львівської області по вул. С.Бандери, 55, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz GL 450», н.з. НОМЕР_1 , після вчинення адміністративного правопорушення не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану світловим, звуковим та спеціальним сигналами, а також за допомогою вербальних команд, поданих за допомогою підсилювача звуку, та в подальшому був зупинений за допомогою утворення штучного затору, порушивши п. 2.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
ОСОБА_1 на виклики суду не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. 268, 277-2 КУпАП.
Зважаючи на викладене, судом вирішено провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , що не суперечить правовим приписам ч. 2 ст. 268 КУпАП.
До вказаних висновків суд дійшов, виходячи з наступного. 
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).
Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , суд враховує, що останній був добре обізнаний з фактом складення на нього протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 185, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. Слід звернути увагу на той факт, що ОСОБА_1 не заявляв жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків.
Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу за відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколів про адміністративні правопорушення.
Вивчивши протоколи про адміністративні правопорушення та дослідивши долучені до них матеріали, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 185, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, виходячи з наступного.
Відповідно до диспозиції ст. 185 КУпАП адміністративним правопорушенням є злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку. 
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 122-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.
Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.
Вина ОСОБА_1 у вчинених правопорушеннях доведена протоколом серії ВАД № 989286 від 14.02.2026; протоколом АА № 192247 про адміністративне затримання від 14.02.2026; рапортом поліцейського ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області від 14.02.2026 ОСОБА_2 , відповідно до якого ОСОБА_1 14.02.2026 о 15:15 в м. Стрию Львівської області по вул. С.Бандери, 55 вчинив злісну непокору законним вимогам поліцейського, поводився агресивно, в результаті чого було застосовано спеціальний засіб кайданки, здійснено адміністративне затримання ОСОБА_1 та доставлено його до Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області для складання протоколу про адміністративне правопорушення; протоколом серії ЕПР1 № 591343 від 14.02.2026, відповідно до якого ОСОБА_1 14.02.2026 о 15:15 в м. Стрию Львівської області по вул. С.Бандери, 55, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz GL 450», н.з. НОМЕР_1 , після вчинення адміністративного правопорушення не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану світловим, звуковим та спеціальним сигналами, а також за допомогою вербальних команд, поданих за допомогою підсилювача звуку, та в подальшому був зупинений за допомогою утворення штучного затору, порушивши п. 2.4 ПДР України; відеозаписом, які підтверджують обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення.
Вищевикладені докази є належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.
Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані як адміністративні правопорушення, передбачені ст. 185, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує характер вчинених ним правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини у вчинених правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 185 КУпАП, яка доведена повністю, а тому відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення на підставі ст. 36 КУпАП в межах санкції ст. 185 КУпАП як за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у виді штрафу. Застосоване судом до ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.
Керуючись ст. 23, 33, 36, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 185 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя     Л.В.Гула