ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2026 року   Справа № 906/1212/24 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Коломис В.В. ,  суддя Романюк Ю.Г. 

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради на рішення господарського суду Житомирської області, ухваленого 06.11.25р. суддею Вельмакіною Т.М. о 14:30 у м.Житомирі, повний текст складено 17.11.25р. у справі № 906/1212/24 
за позовом Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради 
до Приватного підприємства "Інструмент-комплект" 
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:
1. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АГАТ-Житомир";
2. Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛАН" 
про стягнення 3 753,08 грн (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 24.04.2025) 

Апеляційну скаргу розглянуто судом без повідомлення учасників справи, відповідно до частин 2, 10 статті 270, частини 13 статті 8 та частини 3 статті 252 ГПК України

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради звернулося до суду з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Інструмент-комплект" 4449,11 грн заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по вересень 2024 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 01.10.2012 між сторонами був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води №1418, який вважається припиненим з 01.11.2021, оскільки 01.10.2021 на виконання вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" позивач на офіційному сайті опублікував типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання та встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування їжі індивідуальному споживачу. Зазначає, що у власності відповідача перебуває приміщення загальною площею 74 кв.м по проспекту Миру, 21 у м. Житомирі, та те, що у відповідача утворилася заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по вересень 2024 року у розмірі 3 753,08 грн (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 24.04.2025). Позивач стверджує, що факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку за адресою: м. Житомир, проспект Миру, 21, підтверджується рішеннями виконавчого комітету Житомирської міської ради про початок та закінчення опалювального сезону 2021-2023 років.
Пояснює, що нарахування за послуги з постачання теплової енергії здійснюється на підставі Методики розподілу між споживачами обсягу спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315 (зі змінами).
30.12.2024 до суду від представника відповідача надійшла заява про залучення до участі у справі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Агат - Житомир" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Алан" в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.
Ухвалою від 11.02.2025 суд, зокрема, залучив до участі у справі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АГАТ-Житомир" та Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛАН" в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 06.11.2025 у справі №906/1212/24 у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із винесеним рішенням, позивач звернувся із апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 06.11.2025 у справі № 906/1212/24. Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Так, з посиланням на ст. 382 ЦК України, ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», п. 3 Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону №315, п. 38 правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 №830, постанову Верховного Суду у справі №311/3489/18 від 22.12.2020, постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.12.2023 у справі №917/246/23, зазначає про імперативне зобов`язання співвласників будинку оплачувати загальнобудинкові потреби на опалення будинку. Крім того, вказує, що той факт, що відповідач має окремий (відключений) ввід для власного опалення, не звільняє його від участі у витратах, які несе будинок в цілому та які фіксуються основним лічильником.
Звертає увагу, що порядок дій у разі наявності кількох вводів чітко врегульовано імперативними нормами Методики № 315, які передбачають принцип «єдиного балансу будинку».
Згідно з пунктом 7 розділу І Методики № 315, якщо будинок має два та більше вводи, які оснащено вузлами комерційного обліку, то визначення обсягу спожитої послуги та її розподіл здійснюється за сумою всіх вузлів комерційного обліку у будівлі. Розподіл окремо для кожної частини будинку (наприклад, окремо для 1-го поверху і окремо для житлових поверхів) можливий виключно за рішенням співвласників будівлі/будинку, яке у матеріалах справи відсутнє.
Отже, факт оплати третьою особою (ТОВ «Алан») споживання за окремим лічильником (Multical 401) на 1-му поверсі не перетворює цю частину будівлі на відокремлений об`єкт, який не несе тягаря утримання спільного майна (МЗК). За відсутності рішення співвласників про роздільний облік, Методика вимагає розглядати споживання будинку як єдине ціле.
Крім того, вказує, що доводи відповідача про те, що його приміщення нібито не має спільних стін з опалюваними площами не повинні були братися судом до уваги, оскільки приміщення відповідача є вбудованим об`єктом нерухомості, який конструктивно невіддільний від багатоквартирного будинку (має спільний фундамент, несучі стіни та перекриття).
Технічні особливості розміщення вбудованого приміщення (наявність окремого входу чи кількість суміжних стін з квартирами) не скасовують статусу відповідача як співвласника конструктивних елементів всієї будівлі.
Суд помилково не врахував, що згідно з п. 2 Методики № 315, загальнобудинкові потреби на опалення включають не лише обігрів безпосередньо суміжних стін, а й забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та цілісності всіх конструктивних елементів будівлі.
Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову в повному обсязі, в тому числі й у частині стягнення плати за абонентське обслуговування, не навівши у мотивувальній частині рішення жодного обґрунтування щодо відсутності підстав для стягнення саме цього платежу.
Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за абонентське обслуговування є обов`язковим платежем за індивідуальним договором про надання комунальної послуги (який є публічним договором приєднання). Цей платіж відшкодовує витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати.
Оскільки між позивачем та відповідачем існують правовідносини з приводу надання комунальної послуги (що підтверджується відкритим особовим рахунком та статусом відповідача як співвласника будинку), а позивач фактично здійснює розподіл послуг та адміністрування абонентського обліку, нарахування плати за абонентське обслуговування є правомірним.
У відзиві на апеляційну скаргу ПП "Інструмент-комплект" наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість рішення суду. Просить рішення Господарського суду Житомирської області від 06.11.2025 у справі №906/1212/24 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛАН" наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість рішення суду. Просить рішення Господарського суду Житомирської області від 06.11.2025 у справі № 906/1212/24 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
У додаткових поясненнях позивач вказує, що пункти 7 та 8 Методики № 315 передбачають єдиний виняток із загального правила сумування показників усіх вузлів обліку будівлі. За рішенням співвласників будівлі/будинку розподіл може здійснюватися окремо для кожної її частини, що оснащена вузлом комерційного обліку відповідної комунальної послуги.
Отже, законодавець визначив єдину обов`язкову умову для застосування моделі, на якій наполягає відповідач - наявність відповідного рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку. У матеріалах справи відсутні будь-які докази прийняття співвласниками будинку по проспекту Миру, 21 рішення про здійснення розподілу окремо для житлової та нежитлової частин будівлі.
Без такого рішення позивач не має жодних правових підстав самовільно змінювати порядок розрахунків та розділяти нарахування теплопостачання будівлі на окремі частини. Дії позивача щодо об`єднання показників вузлів обліку для розрахунку частки загальнобудинкових потреб є єдиним законним способом розподілу за відсутності волевиявлення співвласників.
Твердження відповідача про те, що позивач «ігнорує особливості проектування», є неспроможними, оскільки особливості технічної схеми вже враховані в Методиці № 315, яка ставить спосіб розподілу в залежність саме від юридичного факту (рішення співвласників), а не від технічної наявності приладу.
Розрахунок позивача базується виключно на імперативних нормах Методики № 315 та фактичних показаннях вузлів комерційного обліку. Жодних доказів того, що застосований алгоритм суперечить чинному на момент нарахування законодавству, відповідачем не надано.
Вказує, що підтримує свої вимоги та просить задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.
У додаткових поясненнях відповідач наводить додаткові обґрунтування на спростування доводів скаржника та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача, а рішення Господарського суду Житомирської області від 06.11.2025 у справі №906/1212/24 залишити без змін.
У відповіді на відзив та додаткових поясненнях скаржник наводить додаткові доводи на підтвердження своєї позиції та спростування доводів відповідача. Просить суд врахувати, що Методика № 315 не робить винятків для відключених споживачів щодо оплати загальнобудинкових потреб, а позиція відповідача про «автономність» систем спростовується тим, що приміщення офісу фізично залишається частиною будівлі, яка в цілому споживає теплову енергію.
Вказує, що підтримує вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та просить скасувати рішення суду першої інстанції.
У додаткових поясненнях "Інструмент-комплект" та запереченнях на відповідь на відзив на апеляційну скаргу наводить додаткові підстави щодо спростування доводів скаржника, зокрема, зазначає, що особливість проектування будинку та наявність двох вузлів комерційного обліку теплової енергії ніяким чином не може пов`язуватися чи ставитися в залежність від прийняття рішення співвласників будинку щодо розподілу окремо для кожної частини будинку, як це зазначає позивач.
Це дві незалежні автономні системи опалення обладнані вузлами комерційного облікутеплоносія, тому загальний обсяг спожитої комунальної послуги та її розподіл має здійснюватися відповідно до кожного вузла комерційного обліку теплової енергії окремо.
Наявність в будинку двох окремих комерційних вузлів обліку теплової енергії - для житлових приміщень (мешканців будинку) та для вбудованих нежитлових приміщень (офіси), показання яких між собою не пов`язані та не співвідносяться, не дає підстав для проведення відповідачем оплати за спожиту теплову енергію на загальнобудинкові потреби, які позивачем обраховано, виходячи із показів загальнобудинкового приладу обліку для житлових приміщень.
Крім того, вказує, що долучені до справи Акти від 01.10.2024 та від 17.03.2025 та рахунки за листопад-грудень 2024, січень-березень 2025 не можуть бути доказами, оскільки не відповідають періоду заявлених позовних вимог (з листопада 2021 по вересень 2024). В матеріалах справи відсутні Акти перевірки лічильника теплової енергії систем опалення, як факт надання послуг теплопостачання, що фіксують показання двох вузлів комерційного обліку теплової енергії у період з листопада 2021 по вересень 2024 та є первинними документами для розрахунку розподілу витрат на загальнобудинкові потреби.
Просить рішення Господарського суду Житомирської області від 06.11.2025 у справі №906/1212/24 залишити без змін, вимоги позивача без задоволення.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до абз. 1 ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (абз. 2 ч. 10 ст. 270 ГПК України).
Від учасників справи клопотань про розгляд апеляційної скарги у даній справі в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не надходило.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради на рішення господарського суду Житомирської області від 06.11.25р. у справі № 906/1212/24 за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30.10.2024 щодо об`єкта нерухомого майна Приватному підприємству "Інструмент-комплект" належить на праві власності приміщення офісу площею 74 кв.м, що розташоване за адресою: м. Житомир, проспект Миру, 21 (т.1, а.с.11-12). 
Як вбачається з матеріалів справи, 01.10.2012 між Комунальним підприємством "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (виконавець, позивач) та Приватним підприємством "Інструмент-комплект" (споживач, відповідач) був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води №1418 (т.1, а.с.7-10), відповідно до умов якого позивач зобов`язався своєчасно надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води за адресою об`єкта: проспект Миру, 21, а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати дані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.
Однак з 01.05.2019 діє Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017, відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору в загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
Згідно п.3 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про житлово-комунальні послуги" договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.
Відповідно до ч. 7 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до ч. 5 ст. 13 цього Закону.
Так, 01.10.2021 на виконання вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" КП "Житомиртеплокомуненерго" на своєму офіційному сайті за посиланням https://tke.org.ua/wp- опублікувало типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який відповідає типовому індивідуальному договору про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - типовий договір), затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830.
З урахуванням викладеного вище, договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води №1418 від 01.10.2012 вважається припиненим з 01.11.2021.
Також згідно з ч.5 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. 
Матеріалами справи підтверджується те, що позивач звернувся до відповідача з вимогою від 26.09.2024 №3552/10, у якій вимагав у термін до 04.10.2024 сплатити заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, до якої долучив розрахунок заборгованості та копії рахунків за період з листопада 2021 року по серпень 2024 року. (т.1, а.с.19-58), у відповідь на яку відповідач повідомив позивача про відключення його від теплопостачання з 05.10.2015 та неотримання ним у період з жовтня 2015 року по жовтень 2024 року від позивача вимог щодо оплати будь-яких послуг. Крім того наголосив, що у багатоповерховому будинку наявні: вузол комерційного обліку (загальнобудинковий), вузол комерційного обліку окремої частини будинку (офісне приміщення №1) і вузли розподільного обліку (квартирні) (т.1, а.с.85-88).
З направлених відповідачу рахунків вбачається, що до обсягу спожитої відповідачем послуги позивачем включено:
1) частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку;
2) плату за абонентське обслуговування.
Колегія суддів зауважує, що до матеріалів справи позивачем було надано акт введення в експлуатацію лічильника теплової енергії системи опалення та покази споживання тепла у житловому будинку по пр. Миру, 1 (а.с.189-222, т.1).
Як убачається із матеріалів справи позивач, як у суді першої, так і в суді апеляційної інстанції доводив, що спір стосується саме стягнення заборгованості з нарахованої вартості теплової енергії на загальнобудинкові потреби, яка визначається на основі показників загальнобудинкового (будинкового) приладу обліку теплової енергії, який фіксує загальний обсяг теплової енергії, поданої до будинку, у тому числі енергію, спожиту на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та внутрішньобудинкових мереж. 
До матеріалів справи, позивачем, додано, крім іншого, Акти перевірки лічильника Multical-401№2617114/2005 про введення його в експлуатацію в зв`язку з початком опалювального сезону, однак вказані акти не містять підписів представників ТОВ "Алан", якого зазначено як споживача теплової енергії.
Разом з цим як убачається із матеріалів справи, з 05.10.2015 Приватне підприємство "Інструмент-комплект" відключено від мереж централізованого опалення шляхом перекриття вентелів на вводі в приміщення у кількості 2 шт. та встановлення пломб у кількості 2 шт., що підтверджується актом відключення опалення від 05.10.2015 (т.1, а.с.95).
Крім того, згідно з актом перевірки опалювальних площ приміщення за адресою: проспект Миру, 21 (нежитлові приміщення) ПП "Інструмент-комплект" від 10.12.2021 за участю представників КП "Житомиртеплокомуненерго" та відповідача (т.1, а.с.94) виявлено, що вказане приміщення знаходиться у межах житлового будинку на першому поверсі. Опалення в приміщенні відключене шляхом опломбування запірної арматури в закритому стані. Під приміщенням офісу знаходиться підвальне приміщення, в якому відсутні мережі системи опалення. Над приміщенням офісу розташовані житлові квартири, які користуються центральним теплопостачанням. Вихід на вулицю окремий.
Водночас, згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Відповідно до п.38 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).
Також, згідно з п.12 розділу IV Методики розподілу між споживачами обсягу спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315 (зі змінами), обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.
У п.2 цієї Методики вказано, що:
- загальнобудинкові потреби на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення;
- місця загального користування - загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень;
- допоміжні приміщення - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будівлі/будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).
Відповідно до п.3 Методики, розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.
Так, колегія суддів зазначає, що згідно з робочим проектом КП "Житомирпроект" "14-15 поверховий житловий будинок по проспекту Миру, 21 у місті Житомирі. Індивідуальний тепловий пункт. Креслення розділу ТМ" (т.1, а.с.163-175) при проектуванні багатоквартирного будинку за адресою: м. Житомир, проспект Миру, 21, одразу було передбачено наявність комерційних офісних приміщень (офіс №1, офіс №2), індивідуальний тепловий пункт, подавальний трубопровід системи опалення житлових приміщень та окремо - подавальний трубопровід системи опалення вбудованих приміщень. Також згідно проекту в ІТП (індивідуальний тепловий пункт) розташовано вузол вводу тепла з приладами обліку для житлових приміщень (теплолічильник СА-97/2М) та вузол обліку тепла для вбудованих приміщень (теплолічильник СА-97/2М).
Також схема комерційного обліку постачання теплової енергії та розміщення приладів обліку тепла для житлових приміщень та для вбудованих приміщень відображена на фотографіях системи подачі теплової енергії (т.2, а.с.77-89).
З матеріалів інвентаризаційної справи №16488 на будинок по проспекту Миру, 21 у м. Житомирі (т.2, а.с.18-22) убачається, що нежитлове приміщення відповідача знаходиться на першому поверсі багатоквартирного будинку за адресою: м. Житомир, проспект Миру, 21, з окремим виходом на вулицю. Крім цього приміщення, на першому поверсі багатоквартирного будинку знаходиться також нежитлове приміщення Товариства з обмеженою відповідальністю "Алан".
Крім того, як убачається із матеріалів справи, що до 2015 року ТОВ "Алан" та відповідач отримували теплову енергію до своїх комерційних приміщень за окремим вузлом комерційного обліку теплової енергії (будинковим лічильником) і здійснювали оплату за показаннями будинкового теплового лічильника Multical 401 Kamstrup 2617114, розподіляючи між собою вказані витрати з урахуванням площі нежитлових приміщень, при цьому окремі лічильники ними не встановлювались.
Споживання відповідачем теплової енергії до 05.10.2015 - дати відключення від послуг теплопостачання, здійснювалось згідно договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води №1418 від 01.10.2012. Теплова енергія надходила на офісні приміщення ТОВ "Алан" та ПП "Інструмент-Комплект" через будинковий тепловий лічильник Multical 401 Kamstrup 2617114 - вузол комерційного обліку, встановлений на окрему частину будинку (на офісні приміщення) по проспекту Миру, 21 у м. Житомирі.
Як убачається із доводів відповідача наданими, як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції, належне йому нежитлове приміщення не має спільних стін з опалювальними приміщеннями будинку (офісне приміщення має загальні стіни з приміщеннями під`їзду та електрощитової, які не опалюються, під офісом немає опалювального підвального приміщення, магістральних труб теплоносія. Фактично вказане офісне приміщення через стелю віддає тепло на підлогу жилих приміщень другого поверху.
Згідно з актом від 17.03.2025 обстеження нежитлових приміщень в житловому будинку за адресою: проспект Миру, 21 (а.с.182), представниками КП "Житомиртеплокомуненерго" та позивача при перевірці виявлено, що в межах житлового будинку за адресою: проспект Миру, 21, знаходиться на першому поверсі нежитлове приміщення, яке займає ПП "Інструмент-комплект". Послуга з теплопостачання на приміщення не надається. Опалення відключене шляхом опломбування запірної арматури в закритому стані (у приміщенні офісу). Під офісом розташоване підвальне приміщення, в якому відсутні комунікації і теплопостачання.
Крім того, як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і у суді апеляційної інстанції представники ТОВ "Алан" та ОСББ "АГАТ-Житомир" посилалися на те, що в багатоквартирному будинку, враховуючи особливості його проектування, наявні два вузла комерційного обліку теплової енергії - загальнобудинковий та для вбудованих приміщень. Спожита офісними приміщеннями теплова енергія обліковується окремо від спожитої теплової енергії мешканцями будинку та не має відношення до місць загального користування. Також голова ОСББ в суді першої інстанції, підтвердив обґрунтованість тверджень відповідача щодо розташування вищевказаних лічильників згідно наданих останнім фотоматеріалів та пояснив, що лічильник, за показами якого у повному обсязі на даний час здійснює розрахунки ТОВ "Алан", розміщений у підвальному приміщенні на окремому подавальному трубопроводі.
Таким чином, оскільки ПП "Інструмент-Комплект" з 05.10.2015 відключений від мереж централізованого опалення, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду, що наразі ТОВ "Алан" залишилося єдиним споживачем, який отримує теплову енергію до свого комерційного приміщення за окремим вузлом комерційного обліку теплової енергії (будинковим лічильником для вбудованих приміщень) і здійснює оплату за показаннями будинкового теплового лічильника Multical 401 Kamstrup 2617114 у повному обсязі. За вказаного, враховуючи наявність в будинку двох окремих вузлів обліку теплової енергії - для житлових приміщень та для вбудованих приміщень, показання яких між собою не пов`язані та не співвідносяться, відсутні підстави для проведення відповідачем оплати за спожиту теплову енергію на загальнобудинкові потреби, які обраховано, виходячи із показів загальнобудинкового приладу обліку для житлових приміщень. 
При цьому посилання скаржника на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у справі № 311/3489/18 від 22.12.2020 не береться судовою колегією до уваги, оскільки ця постанова прийнята за іншої, ніж у даній справі фактично-доказової бази, тобто хоча й за подібного правового регулювання, але за інших обставин, встановлених судовими інстанціями, і за інших поданих сторонами та оцінених судом доказів, у залежності від яких (обставин і доказів) й прийнято відповідне судове рішення.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність у відповідача заборгованості зі сплати за послуги постачання теплової енергії у розмірі 3 753,08 грн (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 24.04.2025), правильність проведених розрахунків та відповідно наявність підстав для стягнення цієї суми з відповідача.
Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції погоджується із місцевим господарським судом про відмову у задоволенні позовних вимог.
За наведеного, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.
Отже, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Житомирської області від 06.11.2025 у даній справі прийняте з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.
На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги залишається за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради на рішення господарського суду Житомирської області від 06.11.25 у справі № 906/1212/24 залишити без задоволення.
2. Рішення господарського суду Житомирської області від 06.11.25 у справі № 906/1212/24 залишити без змін. 
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 287 ГПК України.
4. Справу №906/1212/24 повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "25" березня 2026 р.

Головуючий суддя Миханюк М.В. 

Суддя   Коломис В.В. 

Суддя   Романюк Ю.Г.