КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2026 року Київ Справа № 320/59664/25

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Саса Є.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу 
за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до Головного управління Державної податкової служби у Київській області 
про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:
Рух справи та процесуальні питання
Позивачка звернулась до Київського окружного адміністративного суду з вимогами:
1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 23.04.2025 № 629/10-36-24-12/ НОМЕР_1 про анулювання реєстрації платника єдиного податку та виключення з реєстру платників єдиного податку, прийняте щодо ФОП ОСОБА_1 ;
2) зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Київській області поновити з 31.12.2024 ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в реєстрі платників єдиного податку.
Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду Саса Є.В. від 10.12.2025 відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
Відповідач подав клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд зазначене клопотання залишає без задоволення з огляду на положення пункту 2 частини шостої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи).

Аргументи учасників справи
Позивачка, обґрунтовуючи свої вимоги, зазначила, що предметом камеральної перевірки можуть бути виключно помилки (порушення) у податковій звітності та/або її неподання (несвоєчасне подання). Питання своєчасності нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів є предметом документальної перевірки.
На думку позивачки, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування. Таким чином, як вказує позивачка, ухвалюючи оскаржуване рішення на підставі результатів камеральної, а не документальної перевірки, відповідач діяв не у спосіб, визначений чинним податковим законодавством України. Відтак, рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 23.04.2025 № 629/10-36-24-12/ НОМЕР_1 підлягає скасуванню.
Окрім того, підставою прийняття контролюючим органом оскаржуваного рішення став висновок про перевищення позивачкою протягом 2024 року обсягу доходу, який дає право на застосування спрощеної системи оподаткування. Обсяг доходу, який передбачено для платників податку 2 групи складає 5 921 400 грн, обсяг доходу, який отримала позивачка - 9 135 731, 52 грн, сума перевищення - 3 214 331, 52 грн.
Проте позивачка у період з 01.01.2024 по 30.09.2024 була платником податку 3 групи, з 01.10.2024 – 2 групи спрощеної системи оподаткування. В той же час, контролюючим органом не було враховано, що обсяг доходу у розмірі 9 135 731, 52 грн є сукупним обсягом доходу позивачки за рік, тобто включає як дохід отриманий нею в період перебування на 3 групі, так і дохід отриманий нею в період перебування на 2 групі. Зокрема, за період перебування позивачки на 2 групі з 01.10.2024 по 31.12.2024 нею було отримано дохід у розмірі 914 731, 82 грн., що не перевищує максимальний розмір допустимого доходу для платника податку 2 групи за відповідний період.
Зазначене підтверджується декларацією платника єдиного податку за 2024 рік, яка була подана 16.01.2025 до контролюючого органу та декларацією платника єдиного податку за 3 квартали 2024 року, яка була подана 24.10.2024.
Таким чином у період перебування позивачки на спрощеній системі оподаткування 2 групи, тобто з 01.10.2024 по 31.12.2024 отриманий нею дохід не перевищував граничні розміри, визначені Податковим кодексом України, що спростовує твердження контролюючого органу про допущення позивачкою порушення податкової дисципліни.
При цьому в період перебування позивачки на 3 групі, тобто з 01.01.2024 по 30.09.2024, нею подавалась звітність платника єдиного податку 3 групи, що свідчить про обізнаність контролюючого органу про отриманий позивачкою дохід у цей період. Наведене, у свою чергу, надавало можливість відповідачу перевірити обсяги отриманого позивачкою доходу окремо у періоди з 01.01.2024 по 30.09.2024 та з 01.10.2024 по 31.12.2024 задля встановлення того, чи був перевищений позивачкою обсяг отриманого доходу за 2024 рік, допустимий для її перебування на спрощеній системі оподаткування. Натомість перевірити ці факти у межах камеральної перевірки було неможливо, а питання щодо призначення документальної перевірки відповідачем не вирішувалося.
Відповідач у відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив та вказав, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої групи у разі встановлення випадків, передбачених пунктами 299.10 та 299.11 статті 299 Податкового кодекс України. 
Також відповідач наголосив, що підпунктом 91.4.3 підпункту 91.4 пункту 91 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено, що у 2024 звітному році обсяг доходу для відповідної групи платників єдиного податку, встановлений пунктом 291.4 статті 291 Податкового кодексу України визначається пропорційно до кількості календарних місяців поточного календарного року, протягом яких платник єдиного податку не застосовував особливості оподаткування, встановлені пунктом 9 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Тобто, як вказує відповідач, фізичні особи - підприємці - платники єдиного податку першої - третьої груп, у яких за 2024 рік виявлено перевищення граничного обсягу доходу, відповідно до підпункту 1 пункту 293.8 статті 293 Податкового кодексу України з наступного календарного кварталу за заявою переходять на застосування ставки єдиного податку, визначеної для платників єдиного податку другої або третьої групи, або відмовляються від застосування спрощеної системи оподаткування. 

Обставини справи, встановлені судом 
ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Державної податкової служби у Київській області. 
З 01.10.2024 року ФОП ОСОБА_1 переведено з третьої на другу групу платника єдиного податку.
28.03.2025 на підставі пунктів 299.10 та 299.11 статті 299 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку щодо порушення умов застосування платником єдиного податку ФОП ОСОБА_1 спрощеної системи оподаткування.
За результатами перевірки складено акт №15907/10-36-24-12/ НОМЕР_2 від 28.03.2025, яким встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 підпункту 1 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України (перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення).
Рішенням Головного управління Державної податкової служби у Київській області № 629/10-36-24-12/ НОМЕР_1 від 23.04.2025 анульовано реєстрацію ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за порушення, встановлені актом перевірки №15907/10-36-24-12/ НОМЕР_2 від 28.03.2025.
Вважаючи таке рішення протиправним, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Оцінка аргументів сторін, релевантні джерела права та висновки суду 
Ключовими питаннями у справі є: 1) чи може податковий орган прийняти рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку на підставі порушень, встановлених в ході камеральної, а не документальної перевірки відповідного платника податку; 2) чи був перевищений позивачкою обсяг отриманого за 2024 рік доходу, допустимий для її перебування на спрощеній системі оподаткування.
Положеннями частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пункту 291.2 статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - це особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою (пункт 291.3 статті 291 Податкового кодексу України).
Підпунктом 1 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України встановлено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення.
Відповідно до підпункту 3 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.
За правилами пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої-третьої груп вимог, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. 
Положеннями пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до підпункту 75.1.1. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Предметом камеральної перевірки також можуть бути: 1) своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків); 2) своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних; 3) своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах; 4) повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України «Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні»; 5) своєчасність подання заяви про взяття на облік фінансових агентів відповідно до вимог статті 39-3 цього Кодексу; 6) своєчасність подання фінансовими агентами звітів про підзвітні рахунки, виправлених звітів про підзвітні рахунки; 7) своєчасність надання фінансовими агентами відповіді на запити (повідомлення) контролюючого органу, що надсилаються у випадках, визначених статтею 39-3 цього Кодексу; 8) своєчасність подання повідомлення про структуру власності та кінцевих бенефіціарних власників відповідно до вимог пункту 44-1.2 статті 44-1 цього Кодексу; 9) своєчасність подання особою, яка здійснює управління або адміністрування трасту, повідомлення про укладення договору щодо управління або адміністрування трасту або про припинення такого договору, фінансової звітності, копій первинних документів та іншої інформації щодо трасту на запит контролюючого органу у випадках, передбачених статтею 44-2 цього Кодексу; 10) своєчасність надання інформації на запит контролюючого органу відповідно до пункту 44-1.3 статті 44-1, підпунктів 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу; 11) своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного відповідно до пункту 141.13 статті 141 цього Кодексу, на підставі даних Реєстру пунктів обміну іноземної валюти.
Порядок проведення камеральної перевірки визначений у статті 76 Податкового кодексу України, в якій зазначено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
З огляду на викладене, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 18.03.2025 у справі № 160/21398/24, від 05.02.2019 у справі № 805/206/17-а, від 19.02.2019 у справі № 826/7216/17.
Верховний Суд у постанові від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18 сформував правовий висновок, відповідно до якого таким підставам позову як порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18, дійшов висновку, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Установивши порушення процедури проведення перевірки, її підстав, наслідком чого є визнання протиправними її результатів, суд може не переходити до аналізу інших обставин, що слугували підставою ухвалення суб`єктом владних повноважень індивідуальних актів.
Суд встановив, що оцінку питанню правомірності перебування позивачки як платника єдиного податку другої групи на спрощеній системі відповідач надав під час проведення камеральної перевірки. Враховуючи, що контролюючим органом оскаржуване рішення прийнято не на підставі документальної перевірки та встановлених в ході неї порушень, суд доходить висновку, що відповідачем не було дотримано процедури анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку і єдиним можливим наслідком вказаного порушення є визнання неправомірним та скасування відповідного рішення. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11.02.2026 у справі № 260/8313/24, розглядаючи подібні правовідносини. У цій постанові Суд також наголосив, що, установивши порушення процедури проведення перевірки, суд не повинен переходити до аналізу інших обставин, що слугували підставою ухвалення відповідачем оскаржуваного рішення.
Отже, вимога позивачки про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 23.04.2025 № 629/10-36-24-12/2415303107 підлягає задоволенню. Позовну вимогу про зобов`язання відповідача поновити з 31.12.2024 реєстрацію ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку другої групи шляхом внесення відповідного запису до реєстру платників єдиного податку суд задовольняє як похідну. 
Розподіл судових витрат
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач просить суд стягнути на його користь з Головного управління Державної податкової служби у Київській області судові витрати. 
Зокрема, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 6056 грн згідно квитанції № 2.428631027.1. 
З огляду на задоволення позову, суд покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.
Керуючись статтями 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги - задовольнити.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області № 629/10-36-24-12/2415303107 від 23.04.2025.
3. Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Київській області поновити з 31.12.2024 реєстрацію Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку другої групи шляхом внесення відповідного запису до реєстру платників єдиного податку.
4. Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 6056 грн (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області.
5. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення та набирає законної сили в порядку встановленому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:
Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );
Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Київській області (ЄДРПОУ: 44096797, місто Київ, вулиця Святослава Хороброго, будинок 5А).

Суддя Сас Є.В.