ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року	Львів	Справа №140/1102/25 пров. №А/857/16604/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді Пліша М.А.,
суддів Глушка І.В., Іщук Л.П.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинської області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року (головуючий суддя Мачульський В.В., м. Луцьк) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій щодо відмови у виплаті позивачу, як члену сім`ї померлого військового пенсіонера пенсії, що підлягала виплаті та залишилась недоодержаною у зв`язку із смертю ОСОБА_2 та стягнути з бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Волинській області на користь позивача, як члену сім`ї померлого військового пенсіонера суму пенсії, що підлягала виплаті та залишилась недоодержаною у зв`язку із смертю в сумі 325971,34 грн.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоодержаної пенсії чоловіка в сумі 325971,34 грн, що підлягала виплаті ОСОБА_2 та залишилась недоодержаною в зв`язку з його смертю.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 325971,34 грн, що підлягала виплаті її чоловіку ОСОБА_2 , недоодержаною в зв`язку з його смертю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області оскаржило його в апеляційному порядку, просить таке скасувати, та прийняти нове яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В апеляційній скарзі зазначає, що в ході розгляду справи, судом першої інстанції вірно встановлено, зокрема те, що рішенням суду від 21 липня 2023 року у справі № 140/10182/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_2 з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) відповідно до статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 лютого 2023 року № ХА11451 із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду № 140/10182/23 від 21 липня 2023 року проведено перерахунок пенсії за вислугу років та нараховано доплату за період з 01.04.2019 по 31.08.2023 в сумі 325971,34 грн.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду у справі № 140/30534/23 від 13 листопада 2023 року повністю задоволено позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області і зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести з 01 вересня 2023 року нарахування та виплату ОСОБА_2 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».
На виконання згаданого рішення Волинського окружного адміністративного суду проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 в межах покладених судовим рішенням зобов`язань. Нараховані кошти на виконання згаданого рішення суду за період з 01.09.2023 по 31.12.2023 в сумі 8000 грн.
У зв`язку з недостатнім фінансуванням з Державного бюджету України на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суддів кошти, нараховані на виконання рішень суду у справах № 140/10182/23 та №140/30534/23, залишилися невиплаченими за життя ОСОБА_2 .
25 липня 2024 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про виплату недоотриманої пенсії померлого чоловіка ОСОБА_2 , на яку листом від 21 серпня 2024 року № 10533-9823/С- 02/8-0300/24 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило, що для включення нарахованих доплат до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, необхідно надати рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження.
Згідно із свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданим Луківською селищною радою, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Статтею 61 Закону України № 2262 суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте, батьки і дружина, а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Відповідно до частин третьої та четвертої статті 61 цього Закону при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що члени сім`ї померлого пенсіонера з числа військовослужбовців мають право звернутися за отриманням коштів (невиплаченої суми пенсії) протягом 6 місяців після смерті пенсіонера.
Звертаючись до суду з позовною заявою про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області недоотриманої суми пенсії, яка набута в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , Позивачем не дотримано вимог процесуального закону щодо підсудності.
Питання захисту прав осіб, які звернулися до суду з позовом про зобов`язання органу пенсійного фонду здійснити виплату нарахованих сум пенсії, яка не була одержана за життя пенсіонера, неодноразово досліджувалося Великою Палатою Верховного Суду.
При вирішенні спору слід враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 15 грудня 2023 року у справі № 805/2628/18-а.
Ураховуючи вище зазначене, відсутні підстави для стягнення невиплачених коштів в порядку спадкування.
Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .
ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21.07.2023 у справі №140/10182/23, яке набрало законної сили 22.08.2023, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити ОСОБА_2 з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) відповідно до статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» на підставі довідки №ХА11451 від 14.02.2023 із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
ГУ ПФУ у Волинській області на виконання вищевказаного рішення суду провело ОСОБА_2 перерахунок пенсії: за період з 01 квітня 2019 року по 31 серпня 2023 року нараховано 803687,59 грн, до виплати підлягає 325971,34 грн, що слідує з розрахунку суми, що підлягає виплаті згідно рішення суду у справі №140/10182/23.
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 18.06.2024.
25.07.2024 позивач звернулася до ГУ ПФУ в Волинській області із заявою про виплату недоодержаної її чоловіком у зв`язку із смертю пенсії у розмірі 325971,34 грн.
Листом від 21.08.2024 №10533-9823/С-02/8-0300/24 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило, що для включення нарахованих доплат до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, необхідно надати рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження.
Не погоджуючись з такими діями відповідача ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом.
Постановляючи рішення суду першої інстанції виходив з того, що статтею 8 Закону України № 2262-XII передбачено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Відповідно до статті 10 Закону № 2262-XII призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.
Згідно з частиною першою статті 52 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Частиною другою статті 52 Закону № 1058-IV установлено, що члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.
Як уже зазначалось вище, ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Статтею 61 Закону №2262-ХІІ передбачено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Абзацом третім пункту 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402, передбачено, що заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
У відповідності до абзацу першого пункту 2.26 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.
З огляду на викладене правильним є твердження суду першої інстанції, що право на отримання пенсійних виплат спадкоємці (правонаступники) мають у випадку, якщо така виплата була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак померлим не отримана. Водночас суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті.
У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.
Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 у справі № 200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсія у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому частиною першою статті 52 Закону № 1058-IV та частиною першою статті 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (частина друга статті 52 Закону №1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.
Отже, суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною частиною першою статті 61 Закону № 2262-ХІІ.
Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Вказаний висновок суду першої інстанції щодо застосування статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відповідає позиції викладеній Верховним Судом у постанові від 16 травня 2023 у справі № 420/288/21.
Як уже встановлено вище, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про виплату суми пенсії недоодержаної її чоловіком за життя.
З урахуванням вказаного, правильним є твердження суду першої інстанції що позивач, як дружина ОСОБА_2 , відповідно до статті 61 Закону №2262-XII має право на отримання недоодержаної останнім суми пенсії, а відповідач - обов`язок щодо її виплати у повному розмір, тому позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у виплаті позивачу недоодержаної пенсії чоловіка в сумі 325971,34 грн, що підлягала виплаті ОСОБА_2 та залишилась недоодержаною в зв`язку з його смертю та зобов`язання відповідача виплатити позивачу пенсію в розмірі 325971,34 грн, що підлягала виплаті її чоловіку ОСОБА_2 , недоодержаною, в зв`язку з його смертю.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинської області - залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року у справі №140/1102/25 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	М.А. Пліш 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	Л. П. Іщук