Справа № 204/1574/26
 
Провадження № 1-кп/204/719/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2026 року м. Дніпро
Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань Чечелівського районного суду міста Дніпра кримінальне провадження № 42026042000000002, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 січня 2026 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не одруженого, не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи 05 липня 2023 року притягнутим до адміністративної відповідальності Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення до покарання у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисне кримінальне правопорушення у формі злочину за наступних обставин.
04 серпня 2023 року до Чечелівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшло розпорядження Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська про виконання постанови, що набрала законної сили.
17 серпня 2023 року ОСОБА_3 ознайомлений з порядком та умовами відбування суспільно корисних робіт. Йому були роз`яснені вимоги постанови суду, а також зрозуміло доведені наслідки ухилення від виконання призначеної судом міри стягнення і порушення трудової дисципліни та попереджено, що в разі ухилення від відбування суспільно корисних робіт він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП, а у разі злісного ухилення від відбування суспільно корисних робіт до кримінальної відповідальності за ст. 389-2 КК України.
В подальшому за вих. № 21/40/2355-23 від 17 серпня 2023 року ОСОБА_3 видано направлення до КП «Молодіжне творче об`єднання» ДМР, відповідно до якого останній повинен приступити до відбування суспільно корисних робіт не пізніше 18 серпня 2023 року, однак на підприємство останній не з`явився, оскільки цього ж дня звернувся до медичного закладу з травмою ноги, про що за допомогою месенджера «Viber» надіслав консультативний висновок від лікаря-травматолога. Черговий візит до лікаря на обстеження був призначений 25 серпня 2023 року, про що ОСОБА_3 зобов`язався надати відповідний документ.
29 серпня 2023 року ОСОБА_3 з`явився до Чечелівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, надав пояснення та консультативний висновок лікаря-травматолога, відповідно до якого в нього виявлено надрив зв`язок правого гомілково-ступневого суглобу з забороною фізичних навантажень тривалістю 3 тижні. Амбулаторне лікування було подовжено.
В подальшому ОСОБА_3 припинив відповідати на телефонні дзвінки та з`являтися до Чечелівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області. 27 вересня 2023 року 
 ОСОБА_3 за місцем мешкання був направлений виклик на 04 жовтня 2023 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Від явки за даним викликом порушник ухилився. Поштовий конверт був повернутий через закінчення терміну зберігання.
17 листопада 2023 року ОСОБА_3 зателефонував з номера НОМЕР_1 та в ході телефонної розмови повідомив, що всю заборгованість по аліментах він погасив, з`являтись до Чечелівського районного відділу не вважає за потрібне. Категорично заявив, що виконувати суспільно корисні роботи не буде. 
05 квітня 2024 року відповідно до вимог пункту 13.19. Розділу ХІІІ наказу Міністерства юстиції України № 474/5 від 19 березня 2023 року «Про затвердження Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт» стосовно ОСОБА_3 був складений протокол № 1 про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 183-2 КУпАП. 
08 квітня 2024 року до Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська відносно ОСОБА_3 направлена справа про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 183-2 КУпАП. 
09 квітня 2024 року до Чечелівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшла постанова Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 1 добу. 
Так, ОСОБА_3 , будучи 17 серпня 2023 року під підпис ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді суспільно корисних робіт та попереджений про кримінальну відповідальність, що у разі його злісного ухилення від відбування покарання у виді суспільно корисних робіт, останній може бути притягнутий до кримінальної відповідальності. У цей час у нього виник кримінально-протиправний умисел, направлений на злісне ухилення від відбування покарання у виді суспільно корисних робіт, тобто на невихід засудженого до покарання у вигляді суспільно корисних робіт без поважних причин.
Так, ОСОБА_3 , незважаючи на роз`яснювальну роботу, будучи зобов`язаним відпрацьовувати визначене постановою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 05 липня 2023 року покарання у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, діючи умисно, з метою злісного ухилення від відбування покарання, у період з 18 серпня 2023 року по теперішній час до виконання суспільно корисних робіт не приступив. Загалом ОСОБА_3 не відпрацював 120 годин суспільно корисних робіт, внаслідок чого покарання призначене судом ОСОБА_3 не відбув - постанову суду не виконав. Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у злісному ухиленні від відбування покарання у вигляді суспільно корисних робіт, кваліфіковано за ст. 389-2 КК України.
23 березня 2026 року між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості, що містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ст. 389-2 КК України, де вказано, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся.
При укладенні угоди сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 за ст. 389-2 КК України покарання у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. 
Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, зазначення сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості, злочинів середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме ступінь сприяння ОСОБА_3 у проведенні кримінального провадження щодо нього, наявність можливості забезпечення швидшого судового розгляду кримінального провадження.
Як вбачається з пояснень обвинуваченого та доводів прокурора, захисника в суді, змісту угоди про визнання винуватості, вона укладена на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, відсутні відомості, що вона укладена через застосування насильства, примусу, погроз; у матеріалах провадження зафіксовані фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, що дають об`єктивні підстави для визнання винуватості обвинуваченого у його вчиненні.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільною та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавав.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 389-2 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким кримінальним правопорушенням, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.
За наведених обставин, слід затвердити укладену 23 березня 2026 року між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_6 угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 468-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 березня 2026 року між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_6 . 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку – одного року – не вчинить нового правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.
У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України.
Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її після подачі до суду відповідної заяви.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Чечелівський районний суд міста Дніпра, обвинуваченим, його захисником, з підстав, передбачених п.1 ч. 4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1