Справа № 627/834/25 
26.03.2026 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2026 року	с-ще Краснокутськ	

Суддя Краснокутського районного суду Харківської області Бугаєнко І.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Сектору поліцейської діяльності №1 Богодухівського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:

29.08.2025 о 23:17 по вул. Євгена Лисенка, 5, с. Пархомівка Богодухівського району Харківської області гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», НОМЕР_1 з явним ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано службові боді камери 1113015387/3 та 854876. Від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься його заява, в якій він просить справу розглянути без його участі, але за участю його захисника Селезньова С.І.
Суд виходить з того, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. 
Захисник Селезньов С.І., будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав клопотання у якому просить судове засідання відкласти на інший день у зв`язку із неможливістю прибути на засідання суду за сімейними обставинами. При цьому доказів поважності неможливості прибуття в засідання суду не надав.
Суд звертає увагу, на те що судові засідання по справі призначалися неодноразово протягом тривалого часу. Так, судове засідання призначене на 19.09.2025 відкладене через перебування судді на навчанні, 06.10.2025 (належним чином не повідомлений притягуваний), 30.10.2025 (перебування судді на лікарняному), 14.11.2025 (перебування судді на навчанні), 02.12.2025 (відсутні електроенергія), 15.12.2025 (за клопотанням захисника до нбрання рішенням про скасування постанови законної сили), 19.01.2026 (за клопотанням захисника для ознайомлення з матеріалами справи), 12.02.2026 (за клопотанням захисника за сімейними обставинами), 03.03.2026 (захисник перебував на лікарняному), відтак справу призначено до розгляду на 26.03.2026.
Враховуючи, що розгляд цієї справи за клопотанням захисника Селезньова С.І. переносився чотири рази, а також те, що захисником не надано доказів поважності неможливості прибуття в судове засідання, враховуючи приписи Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розумних строків розгляду провадження, вважає, що захисник зловживає своїми процесуальними правами з метою затягування розумних строків розгляду справи.
Конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року).
Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).
Також матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 та його захсник Селезньов С.І. з дня надходження справи до суду не здійснили ніяких дій щодо виявлення зацікавленості результатів розгляду справи, клопотань на спростування доводів викладених к протоколі не подали.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягкється до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Селезньова С.І., оскільки судом здійснено всі необхідні процесуальні дії для належного повідомлення та розгляду справи в передбачені строки чиним законодавством.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
У п. 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність відповідно до законодавства.
Водій згідно з п. 2.5 ПДР зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 438120 від 30.08.2025 /а.с.1/;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.08.2026, з якого вбачається, що огляд на стан сп`яніння не проводився через відмову притягуваного /а.с.10/;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів /а.с.11/.
- дисками з відеозаписами /а.с.14-15/;
Щодо доводів сторони захисту викладених у клопотанні від 12.02.2026 про незаконність зупинки транспортного засобу під керуванням притягуваного. Так, захисник зазначає, що постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 29.08.2025 серії ЕНА №5603456 за ч. 1 ст. 121 КУпАП скасована рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 22.12.2025 у справі № 627/833/25, однак суд відхиляє такі доводи, оскільки зі змісту рішення суду вбачається, що підставою для скасування постанови поліцейського слугувало те, що при її винесені не було відображено технічних засобів чи методик за допомогою яких поліцейський дійшов висновку про те, що в автомобілі під керуванням позивача були встановлені технічні несправності зовнішніх світлових приборів, які проявилися у порушенні регулювання фар. 
Проте, при розгляді даної адміністративної справи №627/833/25, судом не було спростовано законність зупинки водія або безпідставність винесеної постанови вцілому, що також підтверджено наявним у справі відеозаписом, на якому чітко зафіксовано причину зупинки транспортного засобу через порушення правил дорожнього руху.
За таких обставин доводи сторони захисту про незаконність зупинки автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки скасування постанови ЕНА №5603456 не спростовує самого факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого та обґрунтованість підстав для зупинки і подальших дії поліцейським з виявлення стану алкогольного сп`яніння.
В будь-якому випадку відсутність чи скасування постанови про притягнення водія до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не є автоматичним наслідком для визнання неналежними всіх доказів, зібраних у справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.
Враховуючи наведене і те, що наявність передбачених ст.35 Закону України «Про національну поліцію» підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 підтверджується наявними у цій справі доказами, то підстави для визнання їх недопустимими відсутні.

Матеріали справи не містять доказів порушення поліцейським законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, протокол складений в установленому законом порядку, з дотриманням вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП та положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853. 
Таким чином, суддя вважає доведеним наявність в діянні притягуваного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою передбачено відповідальність за сам факт відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
З довідки виданої ПОГ СПД № 1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області капітаном поліції Владиславом Лісняком, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не притягувався до адміністративної відповідальності/а.с.17/.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, а також особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, суддя вважає, що відносно останнього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 27, 30, 33, ч.1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 268, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя 

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Штраф зарахувати за наступними реквізитами: Отримувач ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/ 21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку UA168999980313020149000020001, Код класифікації доходів бюджету 21081300.
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106) в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя    	І. В. Бугаєнко