Справа № 346/5605/25 
Провадження № 22-ц/4808/620/26 
Головуючий у 1 інстанції Яремин М. П. 
Суддя-доповідач Томин 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючої   Томин О.О.
суддів:   Мальцевої Є.Є., Пнівчук О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на рішення Коломийського міськрайонного суду від 26 січня 2026 року, ухвалене в складі судді Яремин М.П. в м. Коломиї, повний текст якого складено 30 січня 2026 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
У жовтні 2025 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 19.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 2290545, відповідно до умов якого позичальнику надано грошові кошти у розмірі 12 000 грн на умовах, визначених кредитним договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, визначені договором.
ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору.
Однак, ОСОБА_1 не виконав належним чином умов кредитного договору.
Станом на дату подання позову заборгованість відповідача становить 39 060 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту – 12 000 грн; заборгованість за процентами – 27 060 грн; заборгованість за комісією – 0 грн.
29.12.2020 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення права вимог № ККАУ-29122020, згідно якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являються боржниками ТОВ «Авентус Україна», в тому числі до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 2290545 від 19.04.2020.
З огляду на викладене, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором № 2290545 про надання споживчого кредиту від 19.04.2020 в розмірі 39 060 грн та судові витрати.
Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 26 січня 2026 року позов задоволено частково. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 2290545 від 19.04.2020 в загальному розмірі 4 176 грн. У решті вимог відмовлено у зв`язку з їхньою безпідставністю. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» 2 000 грн витрат на професійну правничу допомогу та 258,91 грн сплаченого судового збору.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» подало апеляційну скаргу. Вважає таке рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного встановлення обставин справи.
Зазначає, що часткове задоволення позовних вимог у даній справі є неправомірним, оскільки обмежує фактичну можливість стягнення заборгованості за кредитним договором правонаступником кредитора. Не погоджується з висновком суду про недоведення факту пролонгації кредиту.
Вказує, що на підтвердження укладення кредитного договору позивачем до позовної заяви надано копію Кредитного договору № 2290545 від 19.04.2020, копію Графіку платежів (Додаток №1 до Кредитного договору № 2290545 від 19.04.2020), копію Паспорта споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), копію довідки про перерахування коштів за Кредитним договором № 2290545 від 19.04.2020, а також копію Детального розрахунку заборгованості до Кредитного договору № 2290545 від 19.04.2020 та копію Довідки про ідентифікацію з одноразовим ідентифікатором.
Вказаний договір підписаного електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, що свідчить про його належне укладення.
Згідно з пунктами 1.5.2 та 3.1 Договору стандартна процентна ставка у розмірі 1,90% на день застосовується у межах періоду прострочення, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту його виникнення. Однак, суд визнав правомірним нарахування лише за перші 30 днів за зниженою ставкою (0,57%).
Наголошує, що Договір прямо передбачає право кредитора нараховувати проценти за ставкою 1,90% протягом наступних 90 днів прострочення як плату за користування коштами відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України. І представник позивача вказував на те, що відповідач сам активував механізм пролонгації, здійснивши оплату 19.05.2020 у сумі 2 052 грн. Відповідно до п. 4.3 Договору платіж у розмірі нарахованих процентів є офертою споживача щодо продовження строку кредиту.
Також вказує, що суд не врахував, що відповідач згодом здійснив ще один великий платіж (7 524 грн 21.06.2020), що фактично підтверджує його визнання умов договору та намір користуватися кредитом поза межами перших 30 днів.
Відповідно до розрахунку в картці обліку нарахування проводилися саме до 19.10.2020, що відповідає ліміту в 90 днів прострочення після первинного строку (30 + 90 = 120 днів). А оскільки відповідач не надав власного контррозрахунку і підтвердив факт сплати частини коштів, суд мав би виходити з того, що сторони продовжували виконувати договір на умовах стандартної ставки, як це передбачено п. 1.5.2 Договору.
Згідно з практикою Верховного Суду часткова сплата боржником заборгованості свідчить про визнання боргу і його складових (постанови Верховного Суду від 10.09.2019 у справі №916/2403/18, від 09.11.2018 у справі №911/3685/17).
Вказує, що відповідач певний період часу здійснював платежі на погашення кредитної заборгованості після закінчення строку договору, який визначений п. 1.4. Однак, суми даних платежів не достатньо для повного погашення заборгованості, яка виникала. Платежі відповідача тільки продовжували пролонгацію ( користування кредитом), однак не погашали основної суми боргу.
Вважає, що позивачем було надано належні докази на підтвердження наявності заборгованості ОСОБА_1 та його обов`язку щодо повернення коштів відповідно до умов кредитного договору.
Просить скасувати рішення Коломийського міськрайонного суду від 26.01.2026 про часткове задоволення позовної заяви про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 2290545 від 19.04.2020 у справі № 346/5605/25 та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, стягнути на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» сплачений судовий збір за подання позовної заяви та витрати на правову допомогу, понесені у суді першої інстанції, вирішити питання стягнення на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» сплаченого судового збору в сумі 3633,60 грн за подання апеляційної скарги.
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.
Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною 6 статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ціна позову у цій справі не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, справа є малозначною в силу прямої вказівки закону.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 19.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 2290545, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу кредит в розмірі 12 000 гривень, строк кредиту - 30 днів, знижена процентна ставка – 0,57%, стандартна процентна ставка - 1,90%.
Згідно п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки НОМЕР_1 , або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту.
Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А624420 (а.с. 22 (зворот)-25).
Згідно копії довідки про ідентифікацію ОСОБА_1 підписав Договір одноразовим ідентифікатором А624420 (а.с. 26).
Також позивачем надано до позову копії Паспорту споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором А624420 19.04.2020 22:39:44 год. (а.с. 20 (зворот)-22), Графіку платежів, який є Додатком №1 до Договору про надання споживчого кредиту № 2290545 від 19.04.2020, що підписаний відповідачем аналогічним способом (а.с. 25 (зворот)).
За змістом копії листа ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» № 5727-ВП від 18.07.2025 відповідно до Договору ВП-200417-1 від 20.04.2017 за дорученням ТОВ «Авентус Україна» Товариством здійснено перекази коштів на картки клієнтів, зокрема, 19.04.2020 на суму 12 000,00 грн, маска картки НОМЕР_1 (а.с. 26 (зворот)).
Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 2290545 від 19.04.2020 (Картка обліку Договору) загальна заборгованість становить 39 060,00 грн, а саме: основний борг на початок дня – 12 000,00 грн; заборгованість за процентами – 27 060,00 грн (проценти за зниженою процентною ставкою – 2 052,00 грн, проценти за стандартною процентною ставкою – 34 884,00 грн, сплачено процентів – 9 876,00 грн) (а.с. 27 (зворот)-29).
29.12.2020 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення права вимог № ККАУ-29122020, згідно якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являються боржниками ТОВ «Авентус Україна» (а.с. 33-37).
Відповідно до Акту приймання-передачі від 29.12.2020 згідно з вимогами п. 8.3 Договору відступлення права вимог № ККАУ-29122020 від 29.12.2020 кредитор передав, а новий кредитор прийняв Реєстр боржників кредитора від 29.12.2020 на загальну суму 18 277 066,14 грн, кількість боржників – 3 444 (а.с. 38).
Згідно копії платіжної інструкції № 20815 від 29.12.2020 ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» перерахувало ТОВ «Авентус Україна» 278 189,53 грн – оплата компенсації за придбання (відступлення) прав вимоги згідно п. 7.1 Договору відступлення права вимог № ККАУ-29122020 від 29.12.2020 (а.с. 38 (зворот)).
З витягу з Реєстру боржників до Договору № ККАУ-29122020 від 29.12.2020 вбачається, що до цього Реєстру входить боржник ОСОБА_1 ; заборгованість за Кредитним договором № 2290545 від 19.04.2020; загальна сума заборгованості – 39 060,00 грн; дата закінчення Договору – 21.07.2020 (а.с. 37 (зворот)).
Також з копії досудової вимоги № 5577/859 від 14.10.2025 вбачається, що позивач звертався до відповідача з вимогою добровільного погашення боргу за кредитним договором в сумі 39 060,00 грн (а.с. 39).
Однак, доказів добровільного погашення вказаного боргу матеріали справи не містять.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено факт укладення кредитного договору між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений ними в електронній формі з використанням електронних підписів. Відповідач підтвердив факт здійснення ним погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 9 876 грн. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості, не надав контррозрахунку, клопотань про призначення судової економічної експертизи для перевірки правильності розрахунку умовам кредитного договору. Тому суд вважав підставними вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Разом з тим, суд прийшов до висновку, що оскільки кредитним договором визначений строк його дії 30 днів, доказів пролонгації строку користування кредитом позивачем не надано, то саме протягом цього строку первісний кредитор мав право нараховувати відповідачу передбачені цим договором проценти. З урахуванням викладено відповідач мав би сплатити на користь позивача заборгованість в сумі 14 052 грн, із яких: 12 000 грн – за тілом кредиту та 2 052 грн - за відсотками. Оскільки відповідач здійснив часткові оплати за вказаним договором: 19.05.2020 в сумі 2 052 грн та 21.06.2020 - 7 524 грн, а всього - 9 876 грн, то суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4 176 грн (14 052 грн - 9 876 грн).
Пропорційно до задоволених позовних вимог суд стягнув з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 258,91 грн.
Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до висновку про зменшення таких до 2 000 грн.
Апеляційний суд не може в повній мірі погодитися із такими висновками, з огляду на наступне.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови,передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону,вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Звертаючись до суду із позовом, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» надало належні та допустимі докази укладення електронного Кредитного договору № 2290545 від 19.04.2020 між відповідачем та ТОВ «Авентус Україна». Сума кредиту - 12 000 грн 00 коп.
Згідно копії листа ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» № 5727-ВП від 18.07.2025 кредитні кошти у розмірі 12 000 грн 00 коп. перераховано позичальнику на платіжну картку № НОМЕР_1 , номер якої було зазначено у підписаному відповідачем договорі про надання споживчого кредиту.
І відповідачем не заперечувалося, що він сплачував відсотки по вказаному кредиту.
Відтак, матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження перерахування кредитних коштів відповідачу.
Також матеріалами справи підтверджується, що Договір про надання споживчого кредиту № 2290545 від 19.04.2020 укладений в електронній формі, що відповідає положенням ст. 207 ЦК України із застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію», та підписаний сторонами, відповідно до вимог ст. 12 вказаного Закону, а саме: кредитодавцем засвідчено кваліфікованою електронною печаткою, а позичальником за допомогою одноразового ідентифікатору А624420.
Ідентифікація позичальника як споживача фінансових послуг на веб-сайті Товариства проведена відповідно до вимог закону, оскільки ОСОБА_1 передав кредитору персональні дані паспорта, ідентифікаційного номера, дані банківської картки, на яку слід перерахувати кошти, номери телефону, адресу місця реєстрації.
Також матеріалами справи підтверджено факт переходу права вимоги за вказаним кредитним договором від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» згідно Договору відступлення права вимог № ККАУ-29122020 від 29.12.2020.
Враховуючи вищевикладене, а також доведеність невиконання відповідачем свого зобов`язання щодо сплати заборгованості за кредитним договором, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за Кредитним договором № 2290545 від 19.04.2020.
Однак, щодо розміру такої заборгованості, що підлягає стягненню, що позивачем було нараховано відсотки за користування кредитними коштами поза межами строку дії кредитного договору, апеляційний суд зазначає наступне.
Так, в п. 1.4 Договору про надання споживчого кредиту № 2290545 від 19.04.2020 зазначено, що строк кредиту – 30 днів. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в Розділі 4 цього Договору.
Згідно п. 4 Договору строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначених в п. 1.4 Договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному п.п. 4.2-4.5 Договору (зокрема, здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів).
Згідно п. 4.2 Договору споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п. 4.3 Договору.
Відповідно до п. 4.3 Договору пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем.
Згідно п. 4.4 Договору товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем товариству в особистому кабінеті/зазначені в договорі.
Згідно п. 4.5 договору, у випадку акцептування товариством пропозиції (оферти) споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення споживачем дій, зазначених в п. 4.3 договору, та нова дата повернення кредиту відображається в особистому кабінеті. Протягом нового строку користування кредитом проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою.
Отже, за умовами Договору (пункту 4.2) сторони погодили, що споживач у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п. 4.3 Договору.
Тобто, з умов договору вбачається, що кредит видано на 30 днів, однак у зв`язку з непогашенням заборгованості у вказаний термін за ініціативою споживача даний договір може бути пролонговано шляхом сплати нарахованих та несплачених на дату платежу процентів.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, 19.05.2020 позичальником було здійснено платіж на суму 2 052,00 грн, що відповідає сумі нарахованих та несплачених на дату платежу процентів. Відповідно, строк кредиту продовжено ще на 30 днів.
Згідно п. 1.5.2 Договору у межах нового строку надання кредиту застосовується стандартна процентна ставка 1,90% замість зниженої 0,57%, яка використовувалася протягом перших 30 днів.
Також, 21.06.2020 було здійснено черговий платіж у розмірі 7 524,00 грн, що продовжило строк кредиту ще на 30 днів зі стандартною процентною ставкою 1,90% в день.
Крім того, сам факт сплати відповідачем платежів (процентів), що останнім не заперечувалося і визнавалося, підтверджує виконання ним своїх зобов`язань та дію вказаного договору.
Наведене спростовує висновки суду першої інстанції про недоведення пролонгації договору після перших 30 днів кредитування.
Також, в п. 3.1 Договору сторони погодили що нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
За змістом наданого позивачем розрахунку проценти нараховувалися позичальнику протягом зазначеного в договорі строку (з 19.04.2020 по 19.10.2020, тобто 30 днів + 30 днів + 30 днів + 90 днів відповідно до умов цього Договору).
Відтак, висновки місцевого суду про те, що позивачем нараховано відсотки поза межами строку кредитування, і такі не підлягають стягненню з відповідача, є неспроможними, не відповідають діючому цивільному законодавству та матеріалам справи.
Оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, є підстави для скасування оскаржуваного рішення про часткове задоволення позову і ухвалення нового, яким позов слід задовольнити в повному обсязі.
Відповідно до положень частини першої ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 13 даної статті передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання позову в сумі 2 422,40 грн та сплачений за подання апеляційної скарги в сумі 3 633,60 грн, а всього – 6 056,00 грн.
Що стосується стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 грн, апеляційний суд зазначає, що враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України, враховуючи складність справи, час, витрачений на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг, ціну позову, майновий стан сторін, такі є неправомірно завищеними. Суд вважає за необхідне обмежити розмір заявлених позивачем до стягнення витрат до 2 000 грн.
Згідно вимог пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
Зазначена справа є малозначною в силу вимог закону, тому судове рішення у цій справі в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» задовольнити.
Рішення Коломийського міськрайонного суду від 26 січня 2026 року скасувати, ухвалити нове.
Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, адреса: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4 поверх) заборгованість за Кредитним договором № 2290545 від 19.04.2020 в сумі 39 060 (тридцять дев`ять тисяч шістдесят) грн 00 коп, що складається із: 12 000 грн – заборгованість за тілом кредиту; 27 060 грн – заборгованість за процентами.
Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, адреса: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4 поверх) судовий збір за подання позову та за подання апеляційної скарги у загальному розмірі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн 00 коп., а також 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча:       О.О. Томин
Судді:       Є.Є. Мальцева
О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 22 квітня 2026 року.