Cправа № 127/2755/26
Провадження № 2-а/127/37/26 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
19 лютого 2026 року          м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді - Гриневича В.С. 
секретар судового засідання: Вчерашнюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №127/2755/26 за позовом  ОСОБА_1 , який подано його представником – адвокатом Яворським Сергієм Станіславовичем, до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , через захисника, звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, який мотивовано тим, що постановою поліцейського батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області від 17.01.2026 серії ЕНА №652077 позивача визнано винним в порушенні п. 19.1 (в) Правил дорожнього руху України та скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП – Порушення водіями ТЗ використання освітлювальних Приладів в темну пору доби, в умовах недостатньої видимості, в тунелях, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.
Із вищевказаною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною, необґрунтованою, оскільки викладені в постанові норми КУпАП та ПДР не відповідають дійсності.
Як зазначається позивачем, працівниками поліції безпідставно зупинено його транспортний засіб (державний номерний знак НОМЕР_1 ), начебто, через те, що не горіла підсвітка номерного знаку у темну пору доби по 1-му км Барське шосе в м. Вінниці.
Незважаючи на заперечення позивача працівником поліції складено протокол ЕНА №6526077 про порушення п. 19.1 (а) ПДР та скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Проте, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності не лише безпідставно, але й за інше правопорушення (п.19.1а ПДР), а не за п. 2.9в ПДР. Окрім того, працівник поліції не зважив на пояснення водія транспортного засобу НОМЕР_1 , що на час зупинки (17.01.2026 близько 16:30 год.) ще не було темної пори передбаченої правилами ПДР і, що на ТЗ позивача автоматично включається підсвітка у темну пору. 
На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.01.2026 відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , подана його представником – адвокатом Яворським Сергієм Станіславовичем, до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №6526077 від 17.01.2026 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за адміністративне правопорушення. Також відповідачу було запропоновано протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.
На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, представником відповідача було надіслано суду відзив. Зі змісту даного відзиву вбачається, що, на думку представника відповідача, вимоги позивача є безпідставними та такими що не підлягають задоволенню. Так, під час несення служби 17.01.2026 о 17.02 год. під час патрулювання нарядом патрульної поліції було помічено автомобіль BMW 530 XDRIVE днз НОМЕР_1 водій якого ОСОБА_1 керував без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 а ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.
За результатами розгляду справи на позивача винесено постанову серії ЕНА №6526077 від 17.01.2026 з накладенням штрафу у розмірі 510 грн.
Враховуючи викладені обставини, дану постанову представник відповідача вважає законною та вважає що підстави для задоволення позову відсутні.
В судове засідання ОСОБА_1 та його представник – адвокат Яворський С.С. не з`явились, однак заявою від 19.02.2026 адвокат Яворський С.С. просив розгляд справи провести у їх відсутність, зазначивши, що позовну заяву підтримує у повному обсязі.
Представник Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Липовська Н.Ю. заявою від 19.02.2026 просила розгляд справи провести у її відсутність, зазначивши, що заперечує, щодо позову та просить відмовити в його задоволенні.
Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Частиною четвертою статті 229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 17.01.2026 поліцейським 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області капралом поліції Козачук Анастасією Миколаївною винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичного режимі серії ЕНА №6526077, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 17.01.2026 о 16 год. 57 хв. в м. Вінниця, 1-й км Барське, керував транспортним засобом «BMW530D XDRIVE» д.н.з. НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 а) ПДР – Порушення водіями ТЗ викор. освітл. приладів в темну пору, в умовах недостатньої видимості, в тунелях.
Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суд виходить з наступного. 
Відповідно до статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).
Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно з пунктом 19.1. а) ПДР України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.
Відповідно до частини другої статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, за диспозицією частини другої статті 122 КУпАП відповідальність наступає за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.
Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що ОСОБА_1 17.01.2026 о 16 год. 57 хв. в м. Вінниця, 1-й км Барське, керував транспортним засобом «BMW530D XDRIVE» д.н.з. НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 а) ПДР України. 
В свою чергу позивач заперечує такі обставини, зазначаючи що керував транспортним засобом із дотриманням ПДР України, на момент зупинки працівниками поліції ще не було темної пори доби, а його транспортний засіб оснащений автоматичним увімкненням світла в темну пору доби. 
Однак, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що будь яких доказів на підтвердження вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 122 КУпАП, матеріали справи не містять.
Зокрема, з доданих до відзиву відеозаписів із службової нагрудної бодікамери працівника поліції, не вбачається того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби.
На вказаних відеозаписах зафіксовано лише спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, однак зі вказаного відеозапису судом не можливо встановити факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Таким чином, будь яких доказів на підтвердження обставин, які слугували підставою для винесення поліцейським постанови про вчинення  ОСОБА_1  правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., матеріали справи не містять. 
Єдиним доказом вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 7 КУпАП закріплено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Положеннями статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Однак, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З огляду на вищевикладене винесена відносно  ОСОБА_1  постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за частиною другою статті 122 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином на користь позивача підлягають стягненню, за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 665,60 грн. 
Що стосується витрат на правничу допомогу адвоката судом враховується наступне.
Відповідно до частини першої та другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Як слідує з матеріалів справи, 23.01.2026 позивачем та адвокатом Яворським Сергієм Станіславовичем укладено договір про надання правничої (правової) допомоги.
З пункту 5 вказаного договору слідує, що за надання адвокатом правничої (правової) допомоги по цьому договору клієнт зобов`язаний виплатити адвокату гонорар (винагороду) у фіксованому розмірі: 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.
З квитанції до прибуткового касового ордеру №28 від 03.02.2026 слідує, що клієнтом здійснено розрахунок у сумі 4000,00 грн.
03.02.2026 позивачем та адвокатом Яворським Сергієм Станіславовичем складено акт про надані послуги на професійну правничу допомогу адвоката по справі №127/2755/26 (провадження №2-а/127/37/26), відповідно до якого на надання Гонтару Є.В. правової інформації, консультації, роз`яснення та збір доказів, складення процесуальних документів (позов, адвокатський запит, зміна предмету позову) адвокатом витрачено 5 год. 00 хв.
Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу та надаючи оцінку вищезазначеним доказам, суд зважає, що предметом позову є скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, розмір штрафу застосований до позивача в сумі 510,00 грн., обсяг наданих доказів є невеликим, а формування позиції та підготовка матеріалів не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи. Водночас суд звертає увагу, що розмір витрат на правничу допомогу майже в 8 (вісім) разів перевищує суму штрафу, що не відповідає критеріям розумності та виправданості та є неспівмірною. Тому, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2000,00 грн витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній.
Керуючись ст.ст. 7, 122, 247, 293 КУпАП, ст.ст. 5, 9, 72-77, 90, 139, 143, 241-243, 246, 250, 271, 286 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Постанову серії ЕНА №6526077 від 17 січня 2026 року, винесену поліцейським 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області капралом поліції Козачук Анастасією Миколаївною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 665,60 (шістсот шістдесят п`ять грн. шістдесят коп), а також 2000,00 грн. (дві тисячі) витрат на правничу допомогу адвоката.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:
Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, адреса: 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24.

Суддя: