"17" березня 2026 р. Справа № 755/17362/25 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді    Котлярової І.Ю.,
за участі секретаря    Дрозд В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «ТАСКОМБАНК» звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 18.11.2022 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1  було підписано Заяву-договір на укладання договору про комплексне банківське обслуговування, яку слід розуміти як кредитний договір № 002/17907849-CK_SB від 18.11.2022 року. Умовами кредитного договору визначено, що ознайомившись з Публічною пропозицією AT «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, Тарифами AT «ТАСКОМБАНК», позичальник просив відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, на своє ім`я та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку Master Card World та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку. Згідно з умовами Заяви-договору на укладання договору про комплексне банківське обслуговування відповідач просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті. Відтак, відповідачу було встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту, що складає 200 000 гривень, а саме надані кредитні кошти в сумі відповідного запиту або суму, вказану в мобільному додатку в подальшому, в період дії поточного рахунку з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом - 59 %, строком користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Відповідно до п. 5 Заяви-договору на укладання договору про комплексне банківське обслуговування, відповідач підтвердив, що невід`ємною частиною Заяви-договору є Згода та запевнення клієнта до договору, з підписанням якого в мобільному застосунку izibank договір набуває чинності. Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою. Отже, позивач, свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. В подальшому відповідач перестав виконувати умови кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту, процентах, у зв`язку із чим станом на 16.05.2025 року утворилася заборгованість за кредитним договором № 002/17907849-CK_SB від 18.11.2022 року у розмірі 86 330,16 грн., з якої заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 50 000,00 грн.; заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена) - 36 330,16 грн. На підставі викладеного, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 002/17907849-CK_SB від 18.11.2022 року у розмірі 86 330,16 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422, 40 грн.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17.09.2025 року справу за позовом АТ «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Вишгородського районного суду Київської області. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вишгородського районного суду Київської області від 23.10.2025 року головуючим у справі було визначено суддю Котлярову І.Ю.
Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27.10.2025 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив суд розглянути справу за відсутності представника позивача.
Відповідач до суду не з`явився, про місце, день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила, не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву, тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача.
Враховуючи наявність умов, визначених у частині першій статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що 18.11.2022 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 укладено Заяву-договір на укладання договору про комплексне банківське обслуговування, відповідно до умов якої ця заява-договір разом з Публічною пропозицією АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та Тарифами банку, Таблицею обчислення загальної вартості кредитного ліміту та Паспортом споживчого кредиту, що розміщені на сайті АТ «ТАСКОМБАНК» https://tascombank.ua/, складають договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в мобільному додатку izibank.
Відповідно до п. 1,2 Заяви-договору, підписанням цієї заяви власноручним підписом або цифровим власноручним підписом на екрані власного електронного сенсорного пристрою / смартфону в мобільному додатку izibank позичальник просив банк відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривні НОМЕР_1 , оформити на його ім`я платіжну картку Master Card World та встановити кредитний ліміт на споживчі потреби на суму відповідно запиту або на суму вказану в мобільному додатку в подальшому, в період дії поточного рахунку. Погоджується, що строк користування кредитним лімітом становить 12 місяців з можливістю пролонгації. Йому відомо, що на кредит буде нараховуватися процентна ставка 59 % річних (детальна інформація в т.ч. щодо типу, порядку обчислення, зміни та сплати наведена в пункті 9 Згоди та запевнення), починаючи з дня виходу із пільгового періоду. 
Відповідно до п. 5 Заяви-договору, позичальник погодився з тим, що невід`ємною частиною Заяви-договору є Згода та запевнення клієнта до договору, з підписанням якого в Мобільному застосунку izibank договір набуває чинності.
Згідно п. 1 Згоди та запевнення клієнта до договору, позичальник, підписуючи власним УЕП в Мобільному застосунку izibank цю Згоду та запевнення клієнта до договору, що невід`ємною частиною Заяви-договору, з підписанням якого в Мобільному застосунку Договір набуває чинності, він до укладення договору ознайомлений з умовами договору, у тому числі Тарифами, Правилами користування електронними платіжними засобами емітованими АТ «ТАСКОМБАНК», умовами відкриття та обслуговування рахунків, розміщення вкладу, отримання споживчого кредиту, надання та/або зміни умов надання банківських та інших фінансових послуг банку; зобов`язався проводити оплату банківських, платіжних послуг в строки та в розмірах передбачених Тарифами Банку, підтвердив отримання другого примірника Заяви договору, цієї згоди, Тарифів, Правил користування електронними платіжними засобами емітованими АТ «ТАСКОМБАНК», приєднався до ДКБО шляхом укладання договору в цілому і зобов`язався виконувати його умови.
Згідно з п. 9 Згоди відповідач надав право та доручив банку здійснювати договірне списання коштів з його рахунків, що відкриті або будуть відкриті у банку в валюті та сумі існуючої його заборгованості перед банком.
Окрім того, 18.11.2022 року АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 уклали Заяву-договір на відкриття банківського вкладу на вимогу для фізичних осіб «zanachka» та прийняття на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в тимчасове користування на наступних умовах: сума вкладу - 0 грн., валюта вкладу – гривня, процентна ставка - на залишок до 100 грн. (включно) – 0,01 % річних, на залишок від 100 грн. – 10, 00 % річних; рахунок вкладу на вимогу НОМЕР_2 .
З довідки виданої АТ «ТАСКОМБАНК» вбачається, що ОСОБА_1 з 18.11.2022 року є власником поточного рахунку у валюті гривня № НОМЕР_1 , який відкритий до Заяви-Анкети на укладання договору про комплексне банківське обслуговування з номером кредитного договору № 002/17907849-СК_SB від 18.11.2022 року, картка № НОМЕР_3 , відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК».
АТ «ТАСКОМБАНК» свої зобов`язання за кредитним договором № 002/17907849-СК_SB від 18.11.2022 року, укладеним шляхом підписання заяви-договору на укладання договору про комплексне банківське обслуговування від 18.11.2022 року, виконало в повному обсязі, а саме відкрило поточний рахунок НОМЕР_1 у гривні та встановив на поточному рахунку кредитний ліміт, що підтверджується випискою по особовим рахункам кредитного договору № 002/17907849-СК_SB.
Крім того, з виписки по особовим рахункам кредитного договору № 002/17907849-СК_SB вбачається, що ОСОБА_1 здійснював часткове повернення використаних кредитних коштів та сплачував проценти за їх використання, тим самим підтвердивши виникнення кредитного зобов`язання перед АТ «ТАСКОМБАНК».
Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № 002/17907849-СК_SB від 18.11.2022 року укладеному з ОСОБА_1 станом на 16.05.2025 року заборгованість ОСОБА_1 становить 86 330, 16 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту – 50 000, 00 грн., заборгованість по процентам – 36 330, 16 грн.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 639 ЦК України - договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» - електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» - електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію).
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Частинами 1 та 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Отже, судом встановлено факт порушення відповідачем свого зобов`язання з повернення заборгованості за кредитним договором № 002/17907849-CK_SB від 18.11.2022 року.
З наданих позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 002/17907849-CK_SB від 18.11.2022 року та виписки по особовим рахункам, судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 зобов`язання з повернення кредитних коштів, сплати процентів станом на 16.05.2025 року утворилася заборгованість у розмірі 86 330,16 грн., з якої заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 50 000,00 грн.; заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена) - 36 330,16 грн. та сумнівів у суду не викликає, коли доказів на спростування наданих позивачем розрахунку заборгованості та виписки відповідачем суду не надано. Зокрема, не надано інший розрахунок, який би спростовував нарахування позивача. 
Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім того, відповідно до положення ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., який сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.
Керуючись ст. 11, 207, 526, 610, 611, 612, 628, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 4, 12, 76, 81, 141, 223, 258, 259, 265, 268, 274-279, 280-284, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором № 002/17907849-CK_SB від 18 листопада 2022 року у загальному розмірі 86 330 (вісімдесят шість тисяч триста тридцять) гривень 16 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (код ЄДРПОУ 09806443, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, 23.02.2004 року, остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя   І.Ю. Котлярова