Справа № 466/1858/26
Провадження № 3/466/1006/26
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року м. Львів
Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Торська І.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Сектору ювенальної превенції ВП ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення правопорушення, згідно ч. 1 ст. 184 КУпАП,
В С Т А Н О В И Л А :

Згідно протоколу серії ВБА №214202 від 05.03.2026, ОСОБА_1 , 01.03.2026, 22:34 год., АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків, стосовно своєї неповнолітньої дитини, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом залишення останнього без нагляду, в період з 15:00 по 23:20 01.03.2026. Своїми діяннями, ОСОБА_1 вчинила правопорушення, згідно ч. 1 ст. 184 КУпАП.
На розгляд матеріалів справи до суду ОСОБА_1 з`явилася, свою вину заперечила, пояснивши, що належно виконує покладені на неї батьківські обов`язки. Син пішов гуляти з друзями, в нього розрядився мобільний телефон, внаслідок чого ОСОБА_1 не могла до нього додзвонитися.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя дійшла наступних висновків.
Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
За змістом ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 279 КУпАП, ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.
Розглянувши справу на підставі досліджених доказів суддя, за змістом ст. 283 КУпАП, виносить постанову.
Положеннями ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
На підтвердження вини ОСОБА_1 , судді надано протокол серії ВБА №214202 від 05.03.2026, рапорт, пояснення учасників справи.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Однак, всупереч вимогам ст.ст. 256, 184 КУпАП, у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі не зазначено, в чому конкретно полягає з її боку ухилення від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків.
У протоколі не зазначено в чому проявилася об`єктивна сторона вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, згідно ч. 1 ст. 184 КУпАП, зокрема те, чи взагалі ОСОБА_1 ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини, які саме діяння, спрямовані на ухилення від виконання батьківських обов`язків, вчинила, чи не вчинила ОСОБА_1 , як цього вимагає диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Долучені до протоколу документи є доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, однак в своїй сукупності їх не достатньо для доведеності вини ОСОБА_1 поза розумним сумнівом. Вони підтверджують факт того, що ОСОБА_2 пішов з дому 01.03.2026, однак ніяким чином не вказують на ухилення ОСОБА_1 від виконання її обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього підопічного. Навпаки, після зникнення дитини, ОСОБА_1 відразу звернулася в поліцію для вжиття заходів щодо його розшуку.
Дослідивши протокол та долучені до нього документи, суддя не вбачає у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, згідно ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки у протоколі не зазначено, який саме із обов`язків, передбачених ст. 150 СКУ вона не виконала.
В рішеннях Європейського суду з прав людини, як приклад у справі «Карелін проти Росії», зазначається, що винність особи у скоєнні правопорушення має доводитись у суді. Суд, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суддя вважає, що в діяннях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, згідно ч. 1 ст. 184 КУпАП, тому провадження у справі слід закрити.
Керуючись ст. ст. 9, 245, 247, 251, 256, 279, 280, 283 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , - закрити, у зв`язку з відсутністю у діяннях останньої складу адміністративного правопорушення, згідно ч. 1 ст. 184 КУпАП.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.
Суддя	  	І.  В.  Торська