1	Справа № 335/1417/26  2-а/335/43/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року        м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в особі представника – адвоката Шахматова Юрія Юрійовича, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі представника – адвоката Шахматова Ю.Ю., звернувся до суду з вказаною позовною заявою, у якій просить визнати протиправною та скасувати постанову №96 у справі про адміністративне правопорушення від 15.01.2026, винесену ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до адміністративної відповідальності і накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн., та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позову зазначено, що 08.01.2026 ОСОБА_1 був затриманий інспекторами поліції та посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доставлений до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 по АДРЕСА_1 . У приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 посадовою особою останнього відносно позивача було складено протокол №96 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 08.01.2026, у графі якого «суть адміністративного правопорушення» було зазначено наступну фабулу вчиненого адміністративного правопорушення – «08.01.2026 під час проведення співробітниками органів НПУ перевірки у осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особу, виявлена відсутність у громадянина ОСОБА_1 військово-облікового документа».
У вказаному протоколі №96 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 08.01.2026 було зазначено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 08-00 15.01.2026.
Того ж дня, 08.01.2026, позивач був примусово призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час загальної мобілізації на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення військового стану в Україні» та Указу Президента України від 24.02.2022 року №69 «Про загальну мобілізацію», і примусово направлений для проходження військової служби до в/ч НОМЕР_1 , що підтверджується медичною карткою від 08.01.2026, оформленої на солдата ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 .
08.01.2026 ОСОБА_1 надав співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_4 ВОД старого зразку - довідку №1504, видану ІНФОРМАЦІЯ_5 за відсутності бланків військових квитків. Також було надано разом із ВОД - свідоцтво про шлюб від 08.10.2016 серії НОМЕР_2 , оскільки при реєстрації шлюбу позивачем було змінено прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 ». 
Про надання вищенаведених документів співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач зазначив у поясненнях, що містяться у протоколі №96 від 08.01.2026, однак співробітники ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомили про те, що надання ВОД із старим прізвищем « ОСОБА_2 », навіть за наявності свідоцтва про шлюб, яким підтверджується зміна прізвища, не є достатнім для виконання обов`язку громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років мати при собі у період проведення мобілізації (крім цільової) військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а тому, на думку співробітників ІНФОРМАЦІЯ_4 , відсутність у ОСОБА_1 при собі ВОД зі зміненим прізвищем є порушенням вимог мобілізаційного законодавства та підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Крім того, в оскаржуваній постанові №96 від 15.01.2026 зазначено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся 15.01.2026 за відсутності ОСОБА_1 . При цьому як зазначалось вище, 08.01.2026 ОСОБА_1 був примусово мобілізований та примусово направлений для проходження військової служби до в/ч НОМЕР_1 . Зважаючи на це ОСОБА_1 не мав можливості прибути 15.01.2026 на розгляд справи про адміністративне правопорушення, а відповідач, мобілізувавши позивача 08.01.2026, та призначаючи розгляд справи про адміністративне правопорушення на 15.01.2026, фактично вже при призначенні розгляду справи позбавив ОСОБА_1 можливості прийняти участь в її розгляді.
Таким чином, розглядаючи 15.01.2026 справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , мобілізованого 08.01.2026, ІНФОРМАЦІЯ_2 було фактично позбавлено позивача прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Відповідно до положень п. 10 ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - проходження військової служби особою, щодо якої розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу.
Тож, зважаючи на положення п. 10 ст. 247 КУпАП, відповідач повинен був закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за протоколом №96 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 08.01.2026, у зв`язку із мобілізацією позивача, та, відповідно, відповідач не мав повноважень щодо винесення 15.01.2026 постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Зважаючи на це, 19.01.2026 до ІНФОРМАЦІЯ_4 було направлено адвокатський запит щодо надання інформації у справі про адміністративне правопорушення, розпочатої за протоколом №96 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 08.01.2026. 30.01.2026 на електронну пошту адвоката було отримано відповідь №587 від 30.01.2026, в якій повідомлялось про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, до якої було додано копію оскаржуваної постанови №96 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 15.01.2026.
Враховуючи наведене, позивач із оскаржуваною постановою не погоджується, та вважає що в його діях відсутній факт та подія адміністративного правопорушення, а провадження стосовно ОСОБА_1 , з урахуванням положень ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.
Ухвалою судді від 10.02.2026 позовну заяву залишено без руху, оскільки представником позивача разом із адміністративним позовом не надано документів на підтвердження повноважень представника, а також не подано заяви про поновлення строку для звернення до суду, з доказами (поясненнями) поважності причин його пропуску, та надано позивачу строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.
13.02.2026 на адресу суду надійшла заява представника позивача – адвоката Шахматова Ю.Ю. про поновлення строку для звернення до суду, до якої долучено ордер на надання правничої допомоги, якою він усунув недоліки вказані в ухвалі судді від 10.02.2026.
Ухвалою судді від 16.02.2026 Олійнику А.С. поновлено строк на звернення до суду з позовом, щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення. Прийнято до розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 , в особі представника – адвоката Шахматова Юрія Юрійовича, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268–272, 286 КАС України, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання без повідомлення (виклику) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву – 5 днів з дня отримання даної ухвали, та роз`яснено наслідки його неподання.
18.02.2026 від представника позивача – адвоката Шахматова Ю.Ю. надійшло клопотання про долучення доказів.
Відповідач, отримавши 18.02.2026 ухвалу про відкриття провадження у справі, правом на подання відзиву на позов не скористався.
03.03.2026 від представника позивача - адвоката Шахматова Ю.Ю. надійшли додаткові пояснення.
Перше судове засідання у цій справі було призначено на 04 березня 2026 року (без виклику сторін), і в цей день суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення до 09 березня 2026 року.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та наявні у ній докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , виходячи з наступного.
Судом встановлено, що стрільцем помічником гранатометника першого відділення охорони першого взводу охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 , старшим солдатом ОСОБА_4 складено протокол №96 від 08.01.2026 відносно ОСОБА_1 , згідно якого, 08.01.2026 під час проведення співробітниками Національної поліції України перевірки у осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) разом з документами, що посвідчує особу, виявлена відсутність у громадянина ОСОБА_1 військово-облікового документа, встановленого чинними нормативно-правовими актами України зразка, чим він порушив вимоги частини 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пункту 25 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560. Враховуючи, що вказані дії (бездіяльність) скоєні особою в умовах особливого періоду то ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
У протоколі також зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 15.01.2026 о 08 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що позивачу ОСОБА_1 було відомо, про що свідчить його власний підпис у протоколі.
15.01.2026 тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 винесено постанову № 96 від 15.01.2026 у справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стосовно ОСОБА_1 , якою притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та постановлено накласти на ОСОБА_1 штраф у сумі 17 000 грн.
Відповідно до постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він під час загальної мобілізації, 08.01.2026, під час проведення співробітниками Національної поліції України перевірки у осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) разом з документами, що посвідчує особу, виявлена відсутність у громадянина ОСОБА_1 військово-облікового документа, встановленого чинними нормативно-правовими актами України зразка, чим ОСОБА_1 порушив вимоги частини 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пункту 25 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Згідно із статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Згідно із частиною 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.
Невиконання громадянами обов`язку, передбаченого ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», створює склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 210-1 КУпАП.
Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.
Згідно з п. 10 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин проходження військової служби особою, щодо якої розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу.
Відповідно до листа №910/39 від 13.02.2026 командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , військовослужбовець ОСОБА_1 був зарахований 08.01.2026 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , де і надалі проходить військову службу.
Отже, на момент винесення уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_4 постанови №96 від 15.01.2026, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, ОСОБА_1 вже проходив військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 з 08.01.2026, що в силу вимог п. 10 ст. 247 КУпАП позбавляло посадову особу можливості притягати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
З урахуванням викладених обставин, а також того, що відповідач, всупереч ч. 2 ст. 77 КАС України, не виконав свого процесуального обов`язку з доказування правомірності прийнятого виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 – постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскаржувана позивачем постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, у зв`язку із проходженням ОСОБА_1 військової служби на момент притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, п. 10 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню.
Враховуючи ті обставини, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягала обов`язковому закриттю на підставі п. 10 ст. 247 КУпАП, то питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не розглядається.
Враховуючи те, що у позові ОСОБА_1 не просив розподілити судові витрати, вказане питання судом не вирішується при ухваленні рішення.
Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 134, 159, 205, 211, 217, 227, 228, 241, 246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в особі представника – адвоката Шахматова Юрія Юрійовича, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення – задовольнити.
Скасувати постанову № 96 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України, яка складена 15 січня 2026 року виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 відносно ОСОБА_1 .
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити на підставі п. 10 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із проходженням військової служби особою, щодо якої розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 КУпАП.
Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання, шляхом подання апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя          Гашук К.В.