Справа № 127/28549/24
Провадження № 2/127/4096/24

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі судового засідання Чех А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Герасимчука Олега Олександровича звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.04.2004 між ОСОБА_3 (наразі ОСОБА_4 ) було зареєстровано шлюб з ОСОБА_2 . В шлюбі народились діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2024 по справі №127/15169/24 шлюб між сторонами розірвано.
Під час перебування у шлюбі сторонами було придбано автомобілі: VOLKSWAGEN CADDY, 2004 року випуску, об`єм двигуна 1896 см.куб., дата реєстрації 23.07.2020, 28.02.2024 перереєстровано на нового власника; VOLKSWAGEN CADDY, 2015 року випуску, об`єм двигуна 1598 см.куб., дата реєстрації 01.04.2023, 14.02.2024 перереєстровано на нового власника. Автомобілі перебували у фактичному користуванні відповідача.
З грудня 2023 року подружні відносини фактично припинилися, у зв`язку з чим ОСОБА_1 проживала окремо від відповідача. В травні 2024 року ОСОБА_2 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
Під час розгляду справи про розірвання шлюбу ОСОБА_1 довідалась про те, що ОСОБА_2 в лютому 2024 відчужив (переоформив) набуті в шлюбі транспортні засоби без її згоди на нового власника. Кошти від продажу відповідних транспортних засобів привласнив та використав на свій розсуд не в інтересах сім`ї. 
Згідно звітів про оцінку транспортних засобів було визначено середню ринкову вартість об`єктів дослідження: VOLKSWAGEN CADDY, 2004 року випуску – 186770,00 грн, VOLKSWAGEN CADDY, 2015 року випуску 478040,00 грн.
Відповідні грошові кошти в загальному розмірі 664810,00 грн, які відповідач отримав за продаж двох автомобілів, які були спільною сумісною власністю подружжя, були використані відповідачем без згоди ОСОБА_1 та не в інтересах сім`ї.
З огляду на вищевикладене позивач просить поділити майно подружжя стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину грошової компенсації за транспортні засоби VOLKSWAGEN CADDY, 2004 року випуску, об`єм двигуна 1896 см.куб., та VOLKSWAGEN CADDY, 2015 року випуску, об`єм двигуна 1598 см.куб., які були спільною власністю подружжя, в сумі 332405,00 грн.Також просить стягнути витрати на правову допомогу.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.09.2024 призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
02.10.2024 відповідач ОСОБА_2 через свого представника адвоката Зубаня О.О. подав зустрічну позовну заяву. Зазначає, що ОСОБА_2 не згоден з позовними вимогами ОСОБА_1 , вважає що такий поділ суперечить його правам та інтересам, а тому вважає за необхідне подати зустрічний позов.
За час шлюбу сторонами набуто: автомобіль MITSUBISHI COLT, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1332 см.куб., середня ринкова вартість якого становить 212010,00 грн (факти придбання цього автомобіля 15.09.2020 та подальше його відчуження ОСОБА_1 15.01.2022, підтверджується Листом-відповіддю ТСЦ №0541 від 05.07.2024); придбаний сторонами на Aliekspres за спільні кошти товар – гребінці на загальну суму 5561,46 доларів США, що еквівалентно 229354,61 грн (станом на 02.10.2024). Ці гребінці в кількості 1000 штук сторони спільно замовили та закупили, оскільки мали намір займатися спільним сімейним бізнесом і продавати їх за ціною 500,00 грн. ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишила весь цей товар собі і відчужила (продала), а виручені від продажу товару кошти не розділила з позивачем, а залишила їх собі.
Крім того в первісному позові ОСОБА_1 просить здійснити поділ майна порівну, кожному по 1/2 частці, проте, такий поділ не враховуватиме інтереси неповнолітньої дитини, а також той факт, що дитина проживає з ОСОБА_2 та перебуває на його утриманні, тому просить суд відійти від рівності часток подружжя, та при поділі майна виділити йому у власність 2/3 частки майна подружжя, а ОСОБА_1 – 1/3 частку.
В даному випадку з ОСОБА_2 залишився проживати неповнолітній син ОСОБА_6 . Зазначає, що ОСОБА_1 тривалий час не бере жодної участі в вихованні та матеріальному утриманні обох дітей. Старший син ОСОБА_5 є повнолітнім, проте навчається. Всі витрати на його утримання несе ОСОБА_2 , а мати жодної участі в утриманні старшої дитини теж не несе.
Саме по цій причині ОСОБА_2 просить поділити спільно нажите майно: ОСОБА_1 1/3 частку майна, а йому 2/3 частки.
Крім того, підставою для відступу від рівності частко є те, що автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, 2015 року випуску, об`єм двигуна 1598 см.куб., ОСОБА_2 продано за символічну вартість 12000,00 грн спільному сину ОСОБА_5 .
В лютому-квітні 2024 року сторони продовжували проживати однією сім`єю, і всі кошти використовувалися в інтересах сім`ї. Всі ці докази в сукупності підтверджується факт спільного проживання з ОСОБА_1 до квітня 2024 року.
З огляду на вищевикладене ОСОБА_2 просить в порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з ОСОБА_1 на його користь компенсацію в сумі 364913,07 грн, яка становить 2/3 частки вартості спільного майна подружжя, яке було відчужено ОСОБА_1 , а саме транспортного засобу MITSUBISHI COLT, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1332 см.куб. та товару (гребінців) в кількості 1000 штук.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в сумі 221603,33 грн, яка становить 1/3 частки вартості спільного майна подружжя, яке було відчужено ОСОБА_2 , а саме транспортних засобів VOLKSWAGEN CADDY, 2004 року випуску, об`єм двигуна 1896 см.куб., VOLKSWAGEN CADDY, 2015 року випуску, об`єм двигуна 1598 см.куб.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2024 відмовлено в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Герасимчука Олега Олександровича, про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. 
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2024 задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Герасимчука Олега Олександровича, про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. 
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.01.2025 прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя об`єднано в одне провадження.
05.02.2025 представник ОСОБА_1 адвокат Герасимчук О.О. подав відзив на зустрічну позовну заяву. Зазначає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення у повному обсязі виходячи з наступного.
Як на підставу для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 посилається на те, що сторонами під час шлюбу було придбано автомобіль марки Mitsubishi COLT 2008 року випуску об`єм двигуна 1332 см.куб., який було оформлено на ОСОБА_1 та відчужено нею 15.01.2022 року. При цьому слід зауважити, що станом на 15.01.2022 року сторони по справі перебували у шлюбі, як у фактичному так і офіційно зареєстрованому, проживали за однією адресою у м. Харкові. Після відчуження автомобіля марки Mitsubishi COLT 2008 року випуску об`єм двигуна 1332 см.куб., у 2022 році, кошти від продажу даного автомобіля сторони по справі використали для придбання у 2023 році іншого автомобіля VOLKSWAGEN CADDY, 2015 року випуску, об`єм двигуна 1598 см.куб. Таким чином, кошти від відчуження автомобіля марки Mitsubishi COLT 2008 року випуску сторонами по справі були використані в інтересах сім`ї для придбання іншого автомобіля VOLKSWAGEN CADDY, 2015 року випуску, об`єм двигуна 1598 см.куб., а тому не можуть бути предметом поділу та відшкодування компенсації за цей автомобіль. Крім того, позивач не спростував належними та допустимими доказами тих обставин, що сторони у період часу з 15.01.2022 по 13.12.2023 проживали окремо, не вели спільного господарства, не підтримували фактичних шлюбних стосунків. Як зазначалось Позивачкою ОСОБА_1 сторони по справі фактично припинили шлюбні стосунки з 13.12.2023 після того, як сторони почали мешкати окремо, перестали вести спільне господарство, що підтверджується договором оренди помешкання та буде підтверджено показами свідків. Отже, в цій частині позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 не підлягають до задоволення. 
Що стосується придбання сторонами на Aliekspres за спільні кошти товар – гребінці на загальну суму 5561,46 доларів США, що еквівалентно 229 354,61 грн, слід зазначити наступне. Як вбачається із матеріалів зустрічної позовної заяви, у період часу з 04.12.2023 року по 22.01.2024 року ОСОБА_2 на користь одержувача Alibaba.com здійснив перерахування коштів на загальну суму 5561,46 доларів США, однак ОСОБА_1 взагалі невідомо про який товар іде мова, і вона вперше про ці обставини дізналась, а тому буде в подальшому ставити питання про збільшення позовних вимог в частині поділу і цього майна подружжя також. Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів того, що придбаний, як зазначає ОСОБА_2 товар гребінці, знаходяться у володінні та користуванні ОСОБА_1 . Матеріали судової справи також не містять будь–яких договорів купівлі–продажу, а також характеристики товару, який було придбано ОСОБА_2 . За таких умов позовні вимоги щодо грошової компенсації за придбаний ОСОБА_2 товар (гребінці) не підлягає до задоволення. Безпідставними та надуманими, являються також і позовні вимоги ОСОБА_2 щодо відступлення від засад рівності часток у праві спільної сумісної власності подружжя. Оскільки матеріали судової справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 ухиляється від своїх батьківських обов`язків щодо утримання дитини. За таких обставин, ОСОБА_1 категорично відмовляється від того, щоб поділ майна подружжя здійснювався не порівну, як це перебачено законодавством, а шляхом збільшення частки ОСОБА_2 . З огляду на вищевикладене позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя просить залишити без задоволення.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.02.2025 призначено судову автотоварознавчу експертизу.Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
19.03.2025 на адресу суду надійшов висновок експерта №СЕ-19/102-25/4481-АВ від 10.03.2025.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2025 провадження у справі поновлено, призначено підготовче засідання.
25.06.2025 ОСОБА_2 через свого представника адвоката Зубаня О.О. подав заяву про зміну предмету позову.
11.08.2025 представник ОСОБА_1 адвокат Герасимчук О.О. подав заперечення на заяву про зміну предмету позову.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.09.2025 зустрічний позов та заяву представника відповідача/позивача ОСОБА_2 - адвоката Зубаня О.О. про зміну предмету позову у цивільній справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - залишено без руху і надано відповідачу/позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.11.2025 заяву представника відповідача/позивача ОСОБА_2 адвоката Зубаня О.О. про зміну предмету позову повернуто.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.12.2025 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.
29.01.2026 представник ОСОБА_1 адвокат Герасимчук О.О. подав заяву про уточнення позовних вимог. Заява мотивована тим, що відповідно до висновку експерта змінена вартість спірних автомобілів. 
29.01.2026 протокольно (без винесення окремого процесуального документу) за клопотанням представника ОСОБА_1 дану заяву залишено без розгляду.
11.03.2026 представник ОСОБА_2 адвокат Зубань О.О. подав заяву про уточнення (зменшення) позовних вимог.
В судовому засіданні, яке відбулось 11.03.2026 представник ОСОБА_2 адвокат Зубань О.О. відомився віж заяви про уточнення (зменшення) позовних вимог.
18.03.2026 представник ОСОБА_1 адвокат Герасимчук О.О. подав клопотання про долучення доказів.
06.04.2026 представник ОСОБА_1 адвокат Герасимчук О.О. подав додаткові пояснення у справі.
Судом було задоволено клопотання сторін про виклик свідків. З метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи свідок ОСОБА_7 була викликана до суду та допитана в судовому засіданні.
Свідок ОСОБА_7 колега ОСОБА_1 розповіла, що працювала разом з ОСОБА_1 в перукарні. В грудні 2023 року ОСОБА_1 повідомила, що хоче піти від чоловіка та зняти квартиру. З грудня 2023 почала проживати оремо. Не бачила щоб ОСОБА_2 проживав разом з нею. Сина ОСОБА_8 хотіла забрати з собою, однак чоловік не хотів щоб дитина була з мамою. Також зазначила, що зустрічала 2024 рік разом із сторонами. 
В судове засідання сторони не з`явились.
Представник ОСОБА_1 адвокат Герасимчук О.О. подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підтримує у повному обсязі. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 просить залишити без задоволення.
Представник ОСОБА_2 адвокат Зубань О.О. подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Зустрічну позовну заяву підтримує у повному обсязі, в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 просить відмовити. Явку свідка забезпечити немає можливості. При поділі майна просить відступити від рівності часток та присудити ОСОБА_2 2/3 частки майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що 16.04.2004 ОСОБА_2 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 44, т. 1).
Сторони мають спільних дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 51-52, т. 1).
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2024 (справа №127/15169/24) розірвано шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 . Рішення набрало законної сили 09.07.2024 (а.с. 95, т. 1).
У відповідь на адвокатський запит ТСЦ МВС №0541 надано наступну інформацію (вих. №74/24 від 05.07.2024): відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом в період з 01.06.2020 по 01.06.2024 за гр. ОСОБА_1 зареєстровані наступні транспортні засоби: 
- MITSUBISHI COLT, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1332 см.куб., дата реєстрації 15.09.2020, 15.01.2022 перереєстровано на нового власника.
За ОСОБА_2 зареєстровані наступні транспортні засоби:
- VOKSWAGEN CADDY, 2004 року випуску, об`єм двигуна 1896 см.куб., дата реєстрації 23.07.2020, 28.02.2024 перереєстровано на нового власника;
- VOKSWAGEN CADDY, 2015 року випуску, 1598 см.куб., дата реєстрації 01.04.2023, 14.02.2024 перереєстровано на нового власника (а.с. 19-20, т. 1).
13.12.2023 ОСОБА_10 (позичкодавець) та ОСОБА_1 (позичкоотримувач) уклали договір позички нерухомого майна (квартира). Відповідно до умов договору Позичкодавець зобов`язується передати позичкоотримувачу в строкове користування квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 42-43, т. 1).
Начальником МКП УК «Житло-Гарант» 05.09.2024 підписано акт про фактичне місце проживання осіб, з якого вбачається, що ОСОБА_2 фактично проживає разом з малолітнім сином ОСОБА_6 з 14 грудня 2023 та по теперішній час за адресою: АДРЕСА_2 , без реєстрації місця проживання (а.с. 99, т. 1).
Рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради №1824 від 01.08.2024 визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком, ОСОБА_2 . Визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з матір`ю, ОСОБА_1 , є недоцільним (а.с. 100, т. 1).
В матеріалах справи міститься психологічна характеристика ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 №01-23/675 від 22.07.2024 (а.с. 108-110, т. 1).
Судом досліджено службову характеристику ОСОБА_2 (а.с. 114-115, т. 1).
Згідно довідки №113-1/74 від 23.09.2024 слідує, що ОСОБА_5 навчається в Інституті цивільної авіації Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба на факультеті авіаційного транспорту на 4 курсі заочної форми навчання за спеціальність 123 Комп`ютерна інженерія (а.с.116, т. 1).
Судом оглянуто довідку від 23.09.2024 №FRRQSLJ5NNC95703, сформовану АТ КБ «Приватбанк» з якої слідує, що ОСОБА_2 здійснено наступні платежі: 
- дата операції: 22.01.2024, рахунок НОМЕР_4 Угода № НОМЕР_5 від 16.06.2022, валюта рахунку: UAH, деталі операції: Alibaba.com, Luxembourg, сума у валюті операції – 1853,82 USD, сума у валюті картки – 70487,45.
- дата операції: 15.12.2023, рахунок НОМЕР_6 Угода № НОМЕР_7 від 04.12.2023, валюта рахунку: USD, деталі операції: Alibaba.com, Luxembourg, сума у валюті операції – 205,98 USD, сума у валюті картки – 205,98.
- дата операції: 04.12.2023, рахунок НОМЕР_6 Угода № НОМЕР_7 від 04.12.2023, валюта рахунку: USD, деталі операції: Універмаг: Alibaba.com, Luxembourg, сума у валюті операції – 308,97 USD, сума у валюті картки – 308,97.
- дата операції: 04.12.2023, рахунок НОМЕР_6 Угода № НОМЕР_7 від 04.12.2023, валюта рахунку: USD, деталі операції: Універмаг: Alibaba.com, Luxembourg, сума у валюті операції – 3192,69 USD, сума у валюті картки – 3192,69 (а.с. 118, т. 1).
Судом оглянуто фотоматеріали, долучені до зустрічної позовної заяви. На зазначених світлинах зафіксовано позивача та відповідача як разом, так і окремо в різні періоди часу та за різних обставин. Фото зроблені в період з 01.01.2024 по 02.04.2024 (а.с. 119-124, т. 1).
Також до матеріалів справи додано чеки від 03.01.2024 на загальну суму 974,00 грн (а.с. 120, 127, т. 1).
Судом досліджено платіжні інструкції від 13.10.2023, 15.01.2024, 15.04.2024, відповідно до яких ОСОБА_2 здійснив переказ коштів ОСОБА_11 в загальному розмірі 19997,00 грн. В призначенні платежу зазначено: переказ власних коштів (а.с. 128-130, т. 1).
12.02.2024 ОСОБА_2 і ОСОБА_5 уклали договір купівлі-продажу транспортного засобу №3245/2024/4314434, відповідно до якого ОСОБА_5 набув право власності на автомобіль VOKSWAGEN CADDY, 2015 року випуску, н.з. НОМЕР_8 (а.с. 133, т. 1).
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2024 (справа №127/30976/24) ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 176-177, т. 1).
06.12.2024 Вінницьким міським судом Вінницької області (справа №127/37192/24) видано судовий наказ про стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 (а.с. 23, т. 2).
Судом оглянуто скріншоти листування між сторонами через телефонний додаток (а.с. 24-31, т. 2).
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період 12.11.2024-01.09.2025 за виконавчим провадженням №78435952, відкритим за судовим наказом №127/37192/24, заборгованість ОСОБА_1 становить 23603,10 грн (а.с.46, т. 2).
Судом оглянуто скріншоти листуванння, надані ОСОБА_2 (а.с. 50-92, т. 2).
08.07.2025 ОСОБА_2 звернувся з заявою до поліції про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_1 . В заяві йдеться про те, що ОСОБА_1 не здійснює перекази коштів за виконавчим провадженням №78435952 (а.с. 105, т. 2).
28.07.2025 ОСОБА_2 звернувся з заявою до поліції про вчинення адміністративних, кримінальних та сімейно-правових правопорушень ОСОБА_1 , які полягають у здійсненні нею психологічного домашнього насильства, наклепу, порушення права на недоторканість особистого і сімейного життя, злісного ухилення від виконання батьківських зобов`язань (а.с. 106, т. 2).
Відділення поліції №1 ВРУП ГУПН у Вінницькій області надало ОСОБА_2 , відповідь на його звернення, в якому зазначено, що ознаки кримінального правопорушення в даному випадку відсутні. В ході розгляду даних звернень факт неналежного виконання батьківських обов`язків не знайшов свого підтвердження, однак з громадянкою ОСОБА_1 було проведено профілактичну бесіду. У разі якщо сторони не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись у судовому порядку (а.с. 107-108, т. 2).
Згідно довідки №177604 від 05.11.2025, виданої Першим ВДВС у м. Вінниці вбачається, що станом на 05.11.2025 у боржника ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів відсутня (а.с. 119, т. 2).
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.07.2025 (справа №127/16172/25) ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 122, т. 2).
Постановою Вінницького апеляційного суду від 26.02.2025 постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22.07.2025 залишено без змін (а.с. 123, т. 2).
Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №116 від 16.01.2025 визначено способи участі матері ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 наступним чином: щосуботи щомісяця з 15-00 год. до 19-00 год. з врахуванням думки дитини; необмежене спілкування з дитиною ОСОБА_6 засобами телефонного зв`язку, за бажанням дитини. Зобов`язати батьків попереджати один одного про свої дії щодо дитини та узгоджувати їх з врахуванням режиму дня, стану здоров`я та інтересів дитини.
Згідно висновку експерта №СЕ-19/102-25/4481-АВ від 10.03.2025 середня ринкова вартість транспортного засобу, з технічними характеристиками аналогічними транспортному засобу «Volkswagen Caddy», 2004 року випуску, об`єм двигуна 1896 см.куб., станом на 10.03.2025 становила 168150,00 грн.
Середня ринкова вартість транспортного засобу, з технічними характеристиками аналогічними транспортному засобу «Volkswagen Caddy», 2015 року випуску, об`єм двигуна 1598 см.куб., станом на 10.03.2025 могла становити 536694,00 грн.
Середня ринкова вартість транспортного засобу, з технічними характеристиками аналогічними транспортному засобу «Mitsubishi Colt», 2008 року випуску, об`єм двигуна 1332 см.куб., станом на 10.03.2025 могла становити 172270,00 грн (а.с. 194-204, т. 1).
Нормативно-правове обгрунтування.
Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.
Отже, у сімейному законодавстві діє принцип спільності майна подружжя та частки чоловіка і дружини є рівними.
За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя.
Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Відповідно до положень ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Тлумачення ст. 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.
Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (частина перша статті 63 СК України).
У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).
Вирішуючи спори між подружжям про майно, потрібно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна.
Так, предметом первісного позову є стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частини грошової компенсації за транспортні засоби VOLKSWAGEN CADDY, 2004 року випуску, об`єм двигуна 1896 см.куб., та VOLKSWAGEN CADDY, 2015 року випуску, об`єм двигуна 1598 см.куб., які були спільною власністю подружжя, в сумі 332405,00 грн. 
Системний аналіз наведених норм матеріального права свідчить про існування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Водночас законодавство передбачає можливість спростування поширення правового режиму спільного сумісного майна одним із подружжя, що є процесуальним обов`язком особи, яка з нею не погоджується. Тягар доказування обставин для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц (провадження № 14-325цс18).
Інститут шлюбу передбачає виникнення між подружжям тісного взаємозв`язку, і характер такого зв`язку не завжди дозволяє однозначно встановити, коли саме у відносинах з третіми особами кожен з подружжя виступає у власних особистих інтересах, а коли діє в інтересах сім`ї. Саме тому, на переконання Великої Палати Верховного Суду, законодавцем встановлена презумпція спільності інтересів подружжя і сім`ї.
Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно із частиною третьою якої, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частині четвертій статті 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга статті 65 СК України).
Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
Ключовим для вирішення питання про компенсацію одним із подружжя іншому компенсації вартості відчуженого спільного сумісного майна є не лише наявність на це письмової згоди іншого з подружжя, а використання виручених від продажу грошових коштів не в інтересах сім`ї чи на її потреби.
Відповідно до приписів частин першої та третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у період перебування сторін у шлюбі відповідач ОСОБА_2 здійснив відчуження спільного сумісного рухомого майна подружжя, а саме: автомобіля VOLKSWAGEN CADDY, 2004 року випуску, який 28.02.2024 було перереєстровано на нового власника, та автомобіля VOLKSWAGEN CADDY, 2015 року випуску, який було відчужено 14.02.2024.
Разом із тим, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що вказані транспортні засоби були відчужені без її відома та згоди. Матеріали справи також не містять відомостей про оскарження позивачем правочинів щодо відчуження зазначеного майна з підстав відсутності її згоди.
За наявності факту перебування сторін у шлюбі та відсутності доказів використання коштів від продажу спільного майна не в інтересах сім`ї, вважається, що укладений одним із подружжя договір був в інтересах сім`ї. 
Зазначена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 24 травня 2023 року у справі № 278/2482/21 (провадження № 61-12736св22).
Позивач ОСОБА_1 у своїх поясненнях зазначала, що на момент відчуження спірного майна сторони фактично припинили сімейні відносини та спільно не проживали. Водночас відповідач ОСОБА_2 заперечив зазначені обставини та пояснив, що, незважаючи на оренду позивачкою окремого житла, сторони фактично продовжували спільне проживання до квітня 2024 року, разом проводили час, зустрічали святкові події, зокрема Новий рік, а також вживали заходів для збереження сім`ї.
З огляду на суперечливість пояснень сторін, суд не має можливості достовірно встановити момент фактичного припинення сімейних відносин. Показання свідка суд критично оцінює, оскільки вона перебуває у дружніх стосунках із позивачкою, що може впливати на об`єктивність її свідчень.
Враховуючи вимоги частини шостої статті 81 ЦПК України щодо недопустимості ґрунтування доказів на припущеннях, суд приходить до висновку, що датою припинення шлюбних відносин слід вважати дату рішення суду про розірвання шлюбу, а саме 06.06.2024.
Таким чином, позивач не довела належними та допустимими доказами ані факту відчуження спірного майна без її згоди, ані того, що грошові кошти, отримані від реалізації транспортних засобів, були використані відповідачем не в інтересах сім`ї.
З урахуванням викладеного, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог та відмову у їх задоволенні в повному обсязі.
Щодо зустрічної позовної заяви слід зазначити наступне.
ОСОБА_2 в зустрічний позовній заяві просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь компенсацію в сумі 364913,07 грн, яка становить 2/3 частки вартості спільного майна подружжя, яке було відчужено ОСОБА_1 , а саме транспортного засобу MITSUBISHI COLT, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1332 см.куб. та товару (гребінців) в кількості 1000 штук.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в сумі 221603,33 грн, яка становить 1/3 частки вартості спільного майна подружжя, яке було відчужено ОСОБА_2 , а саме транспортних засобів VOLKSWAGEN CADDY, 2004 року випуску, об`єм двигуна 1896 см.куб., VOLKSWAGEN CADDY, 2015 року випуску, об`єм двигуна 1598 см.куб.
З приводу вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за автомобілі VOLKSWAGEN CADDY, 2004 року випуску, та VOLKSWAGEN CADDY, 2015 року випуску, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення.
Зокрема, судом встановлено, що вказане майно не підлягає поділу, що детально обґрунтовано у мотивувальній частині рішення при вирішенні первісного позову.
Стосовно стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 частки вартості автомобіля MITSUBISHI COLT, 2008 року випуску, варто зазначити що спірний автомобіль відчужено 15.01.2022, тобто під час перебування сторін у шлюбі, ОСОБА_2 не доведено факту відчуження транспортного засобу без його згоди, а також не надано належних і допустимих доказів використання отриманих від його реалізації коштів не в інтересах сім`ї, підстави для застосування механізму грошової компенсації відсутні.
Отже, заявлені вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Також ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_1 частку вартості 1000 одиниць товару (гребінців).
На підтвердження здійснення оплати за вказаний товар позивачем надано довідку від 23.09.2024 № FRRQSLJ5NNC95703, сформовану АТ КБ «ПриватБанк», а також скріншоти листування щодо умов замовлення, вартості товару тощо.
Крім того, до матеріалів справи долучено скріншоти з соціальної мережі, з яких вбачається наявність переписки користувача «hairpro_ua» з іншими користувачами.
Разом із тим, відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює обставини, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін. Згідно зі статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а відповідно до статті 78 ЦПК України — допустимими є докази, отримані у спосіб, що не суперечить закону.
Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а згідно зі статтею 80 ЦПК України — достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи.
Водночас, як передбачено частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вони не відповідають критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки: довідка банківської установи не містить конкретного призначення платежу та не дає можливості ідентифікувати, що кошти були сплачені саме за спірний товар; неможливо ідентифікувати особу користувача соціальної мережі «hairpro_ua», встановити його належність до будь-якої зі сторін у справі; скріншоти листування не містять відомостей про дату їх створення, не дають можливості достовірно встановити осіб, які брали участь у переписці, та їх зв`язок зі сторонами у справі; відсутні належні докази, які підтверджують факт придбання саме 1000 одиниць товару, їх вартість, отримання товару та використання його в інтересах сім`ї. 
Таким чином, надані матеріали не дають можливості суду достовірно встановити обставини, на які посилається позивач, у зв`язку з чим вони не підлягають задоволенню. Підсумовуючи викладене, суд, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, дійшов висновку, що заявлені сторонами вимоги не знайшли свого належного підтвердження під час судового розгляду та є недоведеними.
Сторонами не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження обставин, на які вони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, у зв`язку з чим підстави для їх задоволення відсутні.
З цих підстав, суд відмовляє у задоволенні, як первісного так і зустрічного позову, а судові витрати покладає на кожну сторону.
Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11.
Керуючись ст. ст. 60, 65, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 19, 81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовити.
В задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:
позивач/відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_9 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_3 ;
відповідач/позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_10 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_4 .
Повний текст рішення складено 20.04.2026.

Суддя           О.О. Жмудь