Справа №676/326/26
Номер провадження 2/676/2013/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2026 року     м. Кам`янець - Подільський 
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області 
в складі: головуючого - судді   Бондаря О.О.
з участю секретаря судового засідання  Коротун В.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що 31.05.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та Відповідачем було укладено кредитний договір №31.05.2025-100002026, зобов`язання за яким останній не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 66400 грн., яку Позивач просить стягнути з Відповідача на свою користь.
До початку розгляду справи представник позивача подав заяву про зміну розміру позовних вимог із 66 400,00 грн. до 15 400 ,00 грн . та стягнення заборгованості по сплаті комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 1800 грн., додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) - 3600 грн., неустойки - 10000 грн. 
Ухвалою Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 18 березня 2026 року позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості  по тілу кредиту в сумі 20 000,00 грн. та заборгованість по сплаті процентів в сумі 31 000,00 грн.  залишено без розгляду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, при подачі позову зазначив, що просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримав.
Представник відповідача подав заяву в якій позов в частині стягнення заборгованості по сплаті комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 1800 грн., додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) - 3600 грн., неустойки - 10000 грн. не визнала. Крім того подала заяву про зменшення суми витрат позивача на правничу допомогу з врахуванням розміру позовних вимог , залишених без розгляду в розмірі 500 гривень. 
Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Судом встановлено, що 31.05.2025 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір про надання кредиту №31.05.2025-100002026, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
ТОВ «Споживчий центр» 31.05.2025 року направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір №31.05.2025-100002026 про надання кредиту.
31 травня 2025 року ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №31.05.2025-100002026 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
Зі своєї сторони ТОВ «Споживчий центр» направлено ОСОБА_1  через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор Е969 для підписання кредитного договору, на номер телефону який зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. 
Таким чином, 31 травня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1   було укладено Договір №31.05.2025-100002026 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов Договору ТОВ «Споживчий центр» надало Позичальнику грошові кошти у розмірі 20000,00 грн, на споживчі потреби , що підтверджується листом ТОВ «УПР» , номер транзакції в системі iPay.ua – 758511278 на платіжну картку відповідача . 
Згідно з умовами Договору , сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1 % за кожен день користування Кредитом протягом перших чотирьох 14 денних періодів і 0,5% за кожен день користування кредитом після завершення періоду застосування ставки 1 % за користування кредитом.
Строк кредитування 217 днів. 
Комісія за надання кредиту 1800 гривень 
Неустойка встановлена в розмірі 300 гривень за кожен день невиконання кожного зобов`язання. 
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».
Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.
Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.
Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як убачається із матеріалів справи, ТОВ «Бізнес позика» видав ОСОБА_2 кредит шляхом перерахування коштів на картковий рахунок відповідача відповідно до квитанцій та платіжного доручення.
Станом на день ухвалення рішення відповідачем борг за кредитним договором в виді заборгованості по тілу кредиту в сумі 20 000,00 грн. та заборгованості по сплаті процентів в сумі 31 000,00 грн. повернуто.

Представник позивача подав заяву про зміну  розміру позовних вимог із 66 400,00 грн. до 15 400 ,00 грн. заборгованість в розмірі 15 400 ,00 грн. складається з заборгованості по сплаті комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 1800 грн., додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) - 3600 грн., неустойки - 10000 грн. 

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові справи № 496/3134/19 від 13 липня 2022 року, умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Позивач не зазначив та не надав доказів наявності переліку інших послуг, які надавались банком на обслуговування кредитної заборгованості, погоджених із споживачем при укладенні кредитного договору підтверджень факту надання таких послуг в обсязі, що перевищує право споживача за законом.
З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за комісією (пов`язаної з наданням кредиту) - 1800 грн., додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) - 3600 грн.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином з відповідача не підлягає стягненню неустойка в сумі неустойки 10000 грн.
З урахуванням наведеного позов не підлягає задоволенню.
Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, з відповідача не підлягають стягненню понесенні позивачем судові витрати. 

На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 536, 598, 599, 612, 625, 629, 1048 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 2, 4, 6-13, 82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
в и р і ш и в:
В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про стягнення з  ОСОБА_1 заборгованості по сплаті комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 1800 грн., додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) - 3600 грн., неустойки - 10000 грн. відмовити.
Відмовити в стягненні з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судового збору в сумі 2662 гривень 40 коп. 
Позов задовольнити частково .

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складання повного рішення .
Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.
Позивач: ТОВ «Споживчий центр» ( вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032 , код ЄДРПОУ: 37356833).
Відповідач – ОСОБА_1 (   АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків:  НОМЕР_1 ).
Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду      Бондар О.О