ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/1162/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2026 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мричко Н.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Старт» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Старт» (далі за текстом позивач, ТОВ «Перший Старт») код ЄДРПОУ 44431386 місцезнаходження: 79020, Львівська обл., м. Львів, вул. Під Голоском, буд. 6 (далі відповідач) до Львівської митниці код ЄДРПОУ 43971343, місцезнаходження: 79000, Львівська область м. Львів, вул. Т. Костюшка, 1 (далі за текстом відповідач), в якій позивач просив: 
- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2025/700144/2 від 17.11.2025;
- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2025/000579/2 від 29.12.2025;
- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2025/700160/2 від 23.12.2025.
Ухвалою від 26.01.2026 суддя залишила позовну заяву без руху та встановила позивачу строк для усунення недоліків.
Ухвалою від 05.02.2026 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила спрощене позовне провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою від 06.04.2026 суд відмовив у задоволенні заяви представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що декларантом при поданні митної декларації надано усі документи, які містили конкретні числові значення щодо ціни, яка була сплачена за товар, що ввозився на територію України в режимі імпорту. Тому, на думку позивача, митним органом неправомірно, без достатніх на це підстав прийнято рішення про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості товару. Зазначені митницею в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості зауваження та розбіжності, які стали підставою для прийняття оскаржених рішень про коригування митної вартості, не можуть бути визнані об`єктивними, обґрунтованими та такими, що впливають на числові значення заявленої митної вартості товарів.
Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що що Львівською митницею правомірно прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів. Зазначено, що під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, заявлених за митними деклараціями, а також перевірки документів, поданих декларантом для її підтвердження, встановлено наявність розбіжностей у поданих документах та відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів і ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зокрема, встановлено відсутність документального підтвердження транспортної складової митної вартості за умовами поставки DAP, ненадання транспортних (перевізних) документів, банківських платіжних документів щодо оплати товару, а також митної декларації країни відправлення. Подані інвойси не містили достатніх відомостей для перевірки фактично сплаченої або такої, що підлягає сплаті, ціни, що унеможливило перевірку правильності визначення митної вартості за основним методом. У зв`язку з виявленими розбіжностями та відсутністю необхідних відомостей, митним органом відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України декларанту було направлено вимоги про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості. Однак повний перелік витребуваних документів декларантом надано не було, сумніви митного органу не спростовано. Також відповідач зазначив, що обов`язок доведення митної ціни товару покладається на декларанта, який зобов`язаний подати митному органу достовірні, документально підтверджені відомості, що піддаються обчисленню. У зв`язку з цим просив у задоволенні позову відмовити повністю.
Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій зазначив ті ж самі мотиви що і у позовній заяві.
Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

02.01.2024 між компанією «D&M AUTO Sp. z o.o.», Польща (далі Продавець) та ТОВ «Перший Старт», Україна (далі Покупець) укладено зовнішньоекономічний контракт №1, відповідно до якого Продавець зобов`язаний поставити і передати у власність: транспортні засоби, та їх складові частини, далі «Товар», а Покупець прийняти та розрахуватись за Товар.
Згідно рахунку-фактури (Інвойсу) №001/11/2025 від 07.11.2025 року покупець придбав у Продавця товар, загальною вартістю 14 200,00 EUR (євро) відповідно до Контракту №1 від 02.01.2024.
З метою митного оформлення вказаного товару 12.11.2025 до митного оформлення Львівській митниці було подано електронну митну декларацію №25UA209180092427U9 відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації, зокрема на які прийняті оскаржувані рішення (тов. №1 Автомобіль легковий 1 шт., придбаний на аукціоні, пошкоджено задній бампер, лфп відсувних дверей з лівого боку марка VOLKSWAGEN, номер кузова НОМЕР_1 , модель MULTIVAN, календарний рік виготовлення 2016, модельний рік виготовлення 2017, дата введення в експлуатацію 03.01.2017, тип двигуна дизельний, робочий об`єм двигуна 1968 см3 такий, що був у використанні призначений для перевезення пасажирів, загальна кількість місць 7, загальна кількість дверей 5, колісна формула 4х4, потужність 150 kW, номер двигуна нема даних).
Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №25UA209180092427U9, було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації:
- зовнішньоекономічний контракт №1 від 02.01.2024;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 26.08.2025;
- рахунок-фактура (iнвойс) №001/11/2025 від 07.11.2025;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №218.587.513 від 08.09.2023;
- довідка орг. серт. №12/11/2025 від 12.11.2025;
- додаткова цінова інформація від 12.11.2025;
- інформація по типу двигуна та щодо року виготовлення від 12.11.2025;
- транзитна декларація №25CH11VHMS4D0379K1 від 05.11.2025.
За результатами опрацювання наданих декларантом документів контролюючий орган запропонував декларанту надати додаткові документи.
17.11.2025 митним органом прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/700144/2.
Таке рішення обґрунтовано тим що «За результатом аналізу встановлено наступні розбіжності та невідповідності»: 
- подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар;
- надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.
Під час здійснення митного контролю опрацьованої інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне.
Під час здійснення митного контролю опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне:
- поставка оцінюваного товару здійснюється на підставі Договору купівлі продажу №1 від 02.01.2024, укладеного між ТОВ «Перший Старт» та Компанією «D&M AUTO Sp. z o.o.». Пунктом 4.1. передбачено, що поставка товару відбувається на умовах DAP Городок у відповідності до Інкотермс 2010. В поданому до митного оформлення Інвойсі №001/11/2025 від 07.11.2025 відсутні вартість товару та виокремлена вартість перевезення. Відповідно до Інкотермс 2010 термін DAP означає, що продавець виконав своє зобов`язання з постачання тоді, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з ТЗ, який прибув у вказане місце призначення. Однак декларантом не було надано документів, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваного товару.
Таким чином, митницею виявлено відсутність належних відомостей в документах, що підтверджують всі складові митної вартості. Тому, враховуючи зазначені невідповідності, відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012р №4495-VI декларанту виставлена вимога про надання документів для підтвердження заявленої митної вартості товару , а саме: рахунок-фактура (інвойс) або рахунок проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі продажу); - якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару - якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; - копію митної декларації країни відправлення; Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. На що декларантом не надано відомостей, які підтверджують заявлений рівень митної вартості.
Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості.
Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД №25UA408040008339U3 від 07.11.2025, де митна вартість визнана митним органом на рівні 19 000 ЄВРО. Коригування на умови поставки, комерційні умови не здійснювалися.».

2. За даним Контрактом №1 від 02.01.2024, згідно рахунку-фактури (Інвойсу) №002/12/2025 від 12.12.2025 року покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 3 000,00 EUR (євро).
З метою митного оформлення вказаного товару 22.12.2025 до митного оформлення Львівській митниці було подано електронну митну декларацію №25UA209180108202U6 відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації, зокрема на які прийняті оскаржувані рішення (тов. №1 Автомобіль легковий 1 шт., придбаний на аукціоні, марка PEUGEOT, модель 5008, номер кузова НОМЕР_2 , модельний рік виготовлення 2015, календарний рік виготовлення 2015, дата введення в експлуатацію 13.10.2015, тип двигуна дизельний, робочий об`єм двигуна 1560 см3 такий, що був у використанні призначений для перевезення пасажирів, загальна кількість місць 7, загальна кількість дверей 5, колісна формула 4х2, потужність 88 kW, номер двигуна нема даних).
Одночасно, Декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №25UA209180108202U6, було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації:
- зовнішньоекономічний контракт №1 від 02.01.2024;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 26.08.2025;- Рахунок-фактура (iнвойс) №002/12/2025 від 12.12.2025;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №649.776.775 від 18.12.2024;
- довідка орг. серт. №17/12/2025-64 від 17.12.2025;
- додаткова цінова інформація від 17.12.2025;
- інформація по типу двигуна від 17.12.2025;
- фото від 18.12.2025.
За результатами опрацювання наданих декларантом документів контролюючий орган запропонував декларанту надати додаткові документи.
29.12.2025 митним органом прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2025/000579/2.
Таке рішення обґрунтовано тим що:
«Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.
- Поставка оцінюваного товару здійснюється на підставі Договору купівлі продажу №1 від 02.01.2024, укладеного між ТОВ«Перший Старт» та Компанією «D&M AUTO Sp. z o.o.». Пунктом 5.1. передбачено, що оплата за товар по даному контракту здійснюється по передплаті або післяплати протягом 120 днів на користь Продавця на його банківський рахунок. У поданому до митного оформлення рахункові-фактурі №002/12/2025 від 12.12.2025 зазначено лише відомості щодо «переказу». З огляду на положення Договору та інформацію, наявну у фактурі інвойсі, конкретно умови оплати не визначені жодним документом, у митного органу відсутня можливість здійснити контроль правильності визначення митної вартості товару шляхом перевірки ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, оскільки на момент митного оформлення оплата за оцінюваний товар вже могла бути здійсненна. Разом з тим документів про оплату за оцінюваний товар до митного оформлення не було надано;
- згідно з пунктом б ч.1 ст. 336 МКУ під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу такі документи та відомості, зокрема транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні), проте жодних транспортно-перевізних документів до митного оформлення декларантом не надано;
- слід зазначити, що до митного оформлення не надавалася митна декларація країни відправлення, що не дозволяє впевнитися в достовірності заявлених відомостей щодо умов поставки та вартості товару, які впливають на формування митної вартості.
Таким чином, митницею виявлено відсутність належних відомостей в документах, що підтверджують всі складові митної вартості. Тому, враховуючи зазначені невідповідності, відповідно до ч.2 ст.53 МК України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана, а саме : - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі продажу); - якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару - якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; - копію митної декларації країни відправлення; Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. На що декларантом не надано відомостей, які підтверджують заявлений рівень митної вартості.
Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД №25UA204020024090U9 від 03.11.2025, де вартість транспортного засобу із схожими характеристиками (марка: Peugeot, модель: 5008, тип двигуна: дизельний, 2015 рік) визнана митним органом на рівні 6 200 євро. Коригування на обсяг партії товару, комерційні рівні та умови поставки не здійснювалися, оскільки заявлені показники оцінюваної партії товару відповідають таким у джерелі».

3. Між компанією SL-TRADE SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA (SL-TRADE Sp. z o.o.), Польща (далі Продавець) та ТОВ «Перший Старт», Україна (далі Покупець), 23.01.2024 року укладено зовнішньоекономічний контракт №23/01, відповідно до якого Продавець зобов`язується продати Покупцеві, а Покупець зобов`язується придбати у Продавця на умовах DAP (згідно з ІНКОТЕРМС 2020) транспортні засоби та запасні частини до них, надалі іменується «Товар». Товар придбавається для реалізації на території України. 
За даним Контрактом №23/01 від 23.01.2024, згідно рахунку-фактури (Інвойсу) №36/12/2025 від 15.12.2025 року покупець придбав у Продавця товар, загальною вартістю 16 150,00 EUR (євро).
З метою митного оформлення вказаного товару 16.12.2025 до митного оформлення Львівській митниці було подано електронну митну декларацію №25UA209180106081U1 відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації, зокрема на які прийняті оскаржувані рішення (тов. №1 Вантажний автомобіль, що приводиться в рух тільки електричним двигуном - 1 шт., придбаний на аукціоні, марка FORD, модель E-TRANSIT 350, календарний рік виготовлення 2023, номер кузова НОМЕР_3 , модельний рік виготовлення 2023, дата введення в експлуатацію 17.08.2023, тип двигуна електричний, такий, що був у використанні призначений для перевезення вантажів по дорогах загального користування, загальна кількість місць, включаючи місце водія 3, загальна кількість дверей 4, колісна формула 4x2, маса в разі макс. завантаження 3500 кг, вантажопідйомність 605 кг, номер двигуна нема даних кузов типу фургон, суцільнометалевий, відсутні місця отвори для можливого встановлення сидінь та пристроїв безпеки позаду водія, наявна стаціонарна перегородка, відсутні ознаки комфорту, виготовлений не на базі кузова легкового автомобіля).
Одночасно, Декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №25UA209180106081U1, було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації:
- Зовнішньоекономічний контракт №23/01 від 23.01.2024;
- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №6 від 26.08.2025;
- Рахунок-фактура (iнвойс) №36/12/2025 від 15.12.2025;
- Посередницький інвойс №368322 від 25.11.2025;
- Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №672.382.889 від 31.10.2025;
- Додаткова цінова інформація від 16.12.2025;
- Інформація по типу двигуна від 16.12.2025;
- Фото від 16.12.2025.
За результатами опрацювання наданих декларантом документів контролюючий орган запропонував декларанту надати додаткові документи.
23.12.2025 митним органом прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2025/700160/2.
Таке рішення обґрунтовано тим що:
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.
За результатами встановлено наступне:
- До митного оформлення надано посередницький інвойс №368322 від 25.11.2025, в якому зазначено, що даний рахунок повинен бути оплачений до 30.11.2025. Однак, жодних банківських платіжних документів до митного оформлення декларантом не надано, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 53 МКУ.
- Згідно з пунктом б ч.1 ст.335 МКУ під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу такі документи та відомості, зокрема транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні), проте жодних транспортно перевізних документів до митного оформлення декларантом не надано.
- Слід зазначити, що до митного оформлення не надавалася митна декларація країни відправлення, що не дозволяє впевнитися в достовірності заявлених відомостей щодо умов поставки та вартості товару, які впливають на формування митної вартості.
Таким чином, митницею виявлено розбіжності та відсутність належних відомостей в документах, що підтверджують всі складові митної вартості. Тому, враховуючи зазначені невідповідності, відповідно до ч.2 ст. 53 МК України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана, а саме:- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі продажу);- якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару за наявності- інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;- якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;- транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару;- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;- копію митної декларації країни відправлення; Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. На що декларантом не надано відомостей, які підтверджують заявлений рівень митної вартості.
Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості.
Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД №25UA205170033973U9 від 01.12.2025, де вартість транспортного засобу із схожими характеристиками (марка FORD, модель TRANSIT, 2023 рік) визнана митним органом на рівні 30 500 євро. Коригування на обсяг партії товару, комерційні рівні та умови поставки не здійснювалося, оскільки заявлені показники оцінюваної партії товару відповідають таким у джерелі.»
Позивач не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, звернувся до суду з цим позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з такого.
Відповідно до статті 49 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно із частиною другою статті 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 вказаного Кодексу.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII вказаного Кодексу та вказаною главою (частина перша статті 52 МК України).
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).
За правилами частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених вказаним Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається частиною другою статті 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 вказаного Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до вимог частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій вказаної статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1)договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісній характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частина шоста статті 53 МК України).
Згідно з частинами першою, другою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування зазначеного методу, визначених у частині першій статті 58 вказаного Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 вказаного Кодексу.
Відповідно до частини четвертої статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за такі товари.
У частині шостій статті 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 зазначеного Кодексу, або відсутності у таких документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за такі товари;
- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 зазначеного Кодексу;
- надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У частині першій статті 55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 вказаного Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно з частиною другою статті 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 вказаного Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;
5) інформацію про:
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х вказаного Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої вказаної статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 вказаного Кодексу або до суду.
У частині третій статті 55 МК України також встановлено, що форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 МК України з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, відповідно до частини другої вказаної статті є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
У частинах третій-шостій статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм зазначеного Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 вказаного Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 вказаного Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 вказаного Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 вказаного Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Відповідно до частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Згідно з частиною другою статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
У частинах четвертій, п`ятій статті 58 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої вказаної статті.
Ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Відповідно до частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 вказаного Кодексу. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 вказаного Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
За приписами частин першої, другої, четвертої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 вказаного Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями вказаної статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово проінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень зазначеної статті, та про використаний при цьому метод.
Таким чином, основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). МК України визначає вичерпний перелік документів, що подаються декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення, а також забороняє вимагати будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в статті 53 цього Кодексу.
Обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант під час митного оформлення імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у разі обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає контролюючому органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
Водночас повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх передбачених статтею 53 МК України документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у разі, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.
Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України викладений у постановах Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 540/2605/18, від 06.05.2020 у справі № 140/1713/19, від 17.01.2022 у справі № 520/2000/19.
Як встановив суд, уповноважена особа декларанта для здійснення митного оформлення подала до відповідача:
1. митну декларацію №25UA209180092427U9 відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації, зокрема на які прийняті оскаржувані рішення (тов. №1 Автомобіль легковий 1 шт., придбаний на аукціоні, пошкоджено задній бампер, лфп відсувних дверей з лівого боку марка VOLKSWAGEN, номер кузова НОМЕР_1 , модель MULTIVAN, календарний рік виготовлення 2016, модельний рік виготовлення 2017, дата введення в експлуатацію 03.01.2017, тип двигуна дизельний, робочий об`єм двигуна 1968 см3 такий, що був у використанні призначений для перевезення пасажирів, загальна кількість місць 7, загальна кількість дверей 5, колісна формула 4х4, потужність 150 kW, номер двигуна нема даних).
Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №25UA209180092427U9, було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації:
- зовнішньоекономічний контракт №1 від 02.01.2024;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 26.08.2025;
- рахунок-фактура (iнвойс) №001/11/2025 від 07.11.2025;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 від 08.09.2023;
- довідка орг. серт. №12/11/2025 від 12.11.2025;
- додаткова цінова інформація від 12.11.2025;
- інформація по типу двигуна та щодо року виготовлення від 12.11.2025;
- транзитна декларація №25CH11VHMS4D0379K1 від 05.11.2025.

2. митну декларацію №25UA209180108202U6 відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації, зокрема на які прийняті оскаржувані рішення (тов. №1 Автомобіль легковий 1 шт., придбаний на аукціоні, марка PEUGEOT, модель 5008, номер кузова НОМЕР_2 , модельний рік виготовлення 2015, календарний рік виготовлення 2015, дата введення в експлуатацію 13.10.2015, тип двигуна дизельний, робочий об`єм двигуна 1560 см3 такий, що був у використанні призначений для перевезення пасажирів, загальна кількість місць 7, загальна кількість дверей 5, колісна формула 4х2, потужність 88 kW, номер двигуна нема даних).
Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №25UA209180108202U6, було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації:
- зовнішньоекономічний контракт №1 від 02.01.2024;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 26.08.2025;- Рахунок-фактура (iнвойс) №002/12/2025 від 12.12.2025;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 від 18.12.2024;
- довідка орг. серт. №17/12/2025-64 від 17.12.2025;
- додаткова цінова інформація від 17.12.2025;
- інформація по типу двигуна від 17.12.2025;
- фото від 18.12.2025.

3. митну декларацію №25UA209180106081U1 відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації, зокрема на які прийняті оскаржувані рішення (тов. №1 Вантажний автомобіль, що приводиться в рух тільки електричним двигуном - 1 шт., придбаний на аукціоні, марка FORD, модель E-TRANSIT 350, календарний рік виготовлення 2023, номер кузова НОМЕР_3 , модельний рік виготовлення 2023, дата введення в експлуатацію 17.08.2023, тип двигуна електричний, такий, що був у використанні призначений для перевезення вантажів по дорогах загального користування, загальна кількість місць, включаючи місце водія 3, загальна кількість дверей 4, колісна формула 4x2, маса в разі макс. завантаження 3500 кг, вантажопідйомність 605 кг, номер двигуна нема даних кузов типу фургон, суцільнометалевий, відсутні місця отвори для можливого встановлення сидінь та пристроїв безпеки позаду водія, наявна стаціонарна перегородка, відсутні ознаки комфорту, виготовлений не на базі кузова легкового автомобіля).
Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №25UA209180106081U1, було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації:
- Зовнішньоекономічний контракт №23/01 від 23.01.2024;
- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №6 від 26.08.2025;
- Рахунок-фактура (iнвойс) №36/12/2025 від 15.12.2025;
- Посередницький інвойс №368322 від 25.11.2025;
- Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №672.382.889 від 31.10.2025;
- Додаткова цінова інформація від 16.12.2025;
- Інформація по типу двигуна від 16.12.2025;
- Фото від 16.12.2025.
Як на підставу для прийняття оскаржуваних рішень стало те, що поставка оцінюваного товару здійснюється на підставі Договору купівлі продажу №1 від 02.01.2024, укладеного між ТОВ «Перший Старт» та Компанією «D&M AUTO Sp. z o.o.». Пунктом 4.1. передбачено, що поставка товару відбувається на умовах DAP Городок у відповідності до Інкотермс 2010. В поданому до митного оформлення Інвойсі №001/11/2025 від 07.11.2025 відсутні вартість товару та виокремлена вартість перевезення. Відповідно до Інкотермс 2010 термін DAP означає, що продавець виконав своє зобов`язання з постачання тоді, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з ТЗ, який прибув у вказане місце призначення. Однак декларантом не було надано документів, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваного товару.
Суд встановив, що сторони Контракту погодились співпрацювати на умовах поставки DAP. Згідно із міжнародними правилами інтерпретації торгових визначень у сфері зовнішньої торгівлі ІНКОТЕРМС, в редакції 2010 року, визначено умови поставки товару DAP (Delivered at Place - постачання у місці призначення). Такі умови поставки означають, що продавець виконав своє зобов`язання з постачання тоді, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення. Умови постачання DAP покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи (де це буде потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення.
Таким чином, витрати на транспортування товару включені у вартість товару та не потребували окремого підтвердження.
Суд зазначає, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку при умовах поставки DAP розбивати в інвойсі ціну товару на вартість самого товару та вартість транспортування. Сама суть даної умови поставки згідно Інкотермс і полягає, що продавець за єдину суму, яку бажає отримати за товар, доставляє його покупцю, у визначене сторонами місце.
Таким чином, витрати на транспортування товару включені у вартість товару та не потребували окремого підтвердження.
Щодо зауваження митного органу що, поставка оцінюваного товару здійснюється на підставі Договору купівлі продажу №1 від 02.01.2024, укладеного між ТОВ «Перший Старт» та Компанією «D&M AUTO Sp. z o.o.». Пунктом 5.1. передбачено, що оплата за товар по даному контракту здійснюється по передплаті або післяплати протягом 120 днів на користь Продавця на його банківський рахунок. У поданому до митного оформлення рахункові-фактурі №002/12/2025 від 12.12.2025 зазначено лише відомості щодо «переказу». З огляду на положення Договору та інформацію, наявну у фактурі інвойсі, конкретно умови оплати не визначені жодним документом, у митного органу відсутня можливість здійснити контроль правильності визначення митної вартості товару шляхом перевірки ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, оскільки на момент митного оформлення оплата за оцінюваний товар вже могла бути здійсненна. Разом з тим документів про оплату за оцінюваний товар до митного оформлення не було надано.
Суд зазначає, що умови оплати за оцінюваний товар визначені пунктом 5.1 зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу №1 від 02.01.2024, укладеного між ТОВ «Перший Старт» та компанією «D&M AUTO Sp. z o.o.». Згідно з вказаним пунктом, оплата за товар здійснюється по передплаті або післяплаті протягом 120 календарних днів на користь Продавця на його банківський рахунок.
Отже, суд погоджується з доводами позивача, що станом на дату прийняття оскаржуваного рішення митного органу - 29.12.2025 (рішення №UA209000/2025/000579/2) - розрахунок за придбаний товар, ще не був здійснений, що повністю узгоджується з умовами пункту 5.1 договору, який дозволяє післяплату протягом 120 днів.
Суд зауважує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 року у справі №803/3649/15.
У постанові від 17.04.2018 року по справі №815/329/17 Верховний Суд зробив висновок, що навіть відсутність оплати за товар не впливає на митну вартість такого з огляду на те, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).
Відповідно до правової позиції Верховного Суду (Постанова Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 20.02.2018 року в справі №803/49/16) строк оплати за товар не впливає на визначення митної вартості товару, рівно ж як і дотримання сторонами умов договору щодо порядку та способу оплати товару не впливає на визначення митної вартості товарів. Вказане узгоджується також із практикою Верховного суду, зокрема у справі № 804/16553/14.
Відповідач не обґрунтував наявності невідповідності між ціною визначеною в інвойсах, або підстав вважати, що надані позивачем документи містять розбіжності, або наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення.
З огляду на викладене, зауваження митного органу щодо відсутності документів про оплату товару є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам митного законодавства України.
Щодо зауваження, що згідно з пунктом б частини 1 статті 336 МКУ під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу такі документи та відомості, зокрема транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні), проте жодних транспортно-перевізних документів до митного оформлення декларантом не надано.
Суд звертає увагу, що поставка здійснювалась на умовах DAP - UA Городок відповідно до Incoterms 2010, що підтверджується інвойсом №002/12/2025 від 12.12.2025 та інвойсом №36/12/2025 від 15.12.2025.
Оскільки поставка товару здійснювалась на умовах DAP Україна (згідно з Правилами ІНКОТЕРМС), то і відсутні документи, які підтверджують понесені позивачем витрати на перевезення, так як витрати на перевезення уже включені у вартість товару, що декларується, адже відповідно до умов постачання DAP, вони покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи (де це буде потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення. Термін DAP може застосовуватися під час перевезення товару будь-яким видом транспорту, включаючи змішані перевезення. Ціна DAP означає, що контрактна ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів і вартості доставки (фрахту) до зазначеного пункту призначення.
Таке тлумачення умов DAP застосовує Верховний Суд у рішеннях у подібних правовідносинах.
Так, Верховний Суд у постанові від 28.02.2020 по справі №804/3463/15 зазначив: «Відповідно до міжнародних правил Інкотермс 2010 умови поставки DAP («Delivered At Point») означають, що продавець виконав зобов`язання з поставки, коли він надав покупцеві товар, випущений у митному режимі експорту і готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення. Вказані умови покладають саме на продавця нести всі витрати та ризики, пов`язані з транспортуванням товару у місце призначення, включаючи, де це знадобиться, будь-які збори для експорту із країни призначення. Отже, поставка товару на умовах DАР передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару (в тому числі вартість пакування та маркування), тому для цілей визначення митної вартості ця вартість не потребує коригування».
Крім того, відповідно до пункту шостого частини другої статті 53 Митного кодексу України, транспортні (перевізні) документи подаються як документи, що підтверджують митну вартість товарів, у разі якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару.
З урахуванням того, що у даному випадку поставка товару здійснюється на умовах DAP, а витрати на транспортування включені до вартості товару, зазначеної в інвойсі, подання окремих транспортних (перевізних) документів саме для цілей підтвердження митної вартості не є обов`язковим.
Щодо зауваження митного органу, що до митного оформлення не надавалася митна декларація країни відправлення, що не дозволяє впевнитися в достовірності заявлених відомостей щодо умов поставки та вартості товару, які впливають на формування митної вартості.
Cуд зазначає, що митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням. Також копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу за наявності умов, визначених частиною третьою статті 53 МК України. Однак у цій справі відповідач не довів наявність умов, які зумовлюють необхідність подання декларантом додаткових документів. Митна декларація країни відправлення може лише підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару.
Щодо зауваження митного органу, що до митного оформлення надано посередницький інвойс №368322 від 25.11.2025, в якому зазначено, що даний рахунок повинен бути оплачений до 30.11.2025. Однак, жодних банківських платіжних документів до митного оформлення декларантом не надано, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 53 МКУ.
Інвойс №368322 від 25.11.2025, виданий компанією CARAUKTION AG, є посередницьким (попереднім) рахунком, оформленим у межах правовідносин між CARAUKTION AG та SL-TRADE Sp. z o.o., та не є рахунком-фактурою, що підтверджує договірні відносини купівлі-продажу між продавцем та покупцем - ТОВ «Перший Старт».
Умови оплати за оцінюваний товар визначені пунктом 5.3 зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу №23/01 від 23.01.2024, укладеного між ТОВ «Перший Старт» та компанією SL-TRADE SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA (SL-TRADE Sp. z o.o.).
Суд зауважує, що до митного оформлення було подано рахунок-фактуру (інвойс) №36/12/2025 від 15.12.2025 , виданий продавцем SL-TRADE Sp. z o.o. на адресу покупця ТОВ «Перший Старт», який підтверджує фактичну вартість товару, умови поставки DAP UA Horodok та є належним комерційним документом у розумінні ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. З огляду на викладене, обов`язок щодо подання банківських платіжних документів за інвойсом №368322 від 25.11.2025 у декларанта відсутній, оскільки ТОВ «Перший Старт» не є стороною правовідносин, у межах яких був оформлений зазначений посередницький рахунок, та не здійснює оплату за цим інвойсом.
Суд також повторно зазначає, що у межах процедур контролю правильності визначення митної вартості предметом доказування є ціна товару та складові митної вартості, визначені статтями 49-58 Митного кодексу України. Умови, строки та порядок здійснення оплати не впливають на числове значення митної вартості товару, не змінюють ціну, що підлягає сплаті, та не є складовими митної вартості.
Оцінюючи надані декларантом до митного оформлення документи на підтвердження заявленої митної вартості товару суд дійшов висновку, що такі є достатніми для підтвердження заявленої митної вартості декларованого товару за основним методом.
Суд також зазначає, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.
При цьому, сама лише інформація з бази даних Держмитслужби, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним митним за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.
Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а.
З оскаржених рішень видно, що джерелом коригування митної вартості задекларованого позивачем товару за резервним методом є митні декларації.
Проте, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів не містять порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом (резервним), що додатково свідчить про необґрунтованість оскаржуваних рішення.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивач подав до митного органу повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості імпортованих товарів за основним методом, а, в свою чергу, відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідач не спростував, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідач не довів.
Згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Суд при розгляді справи враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Зважаючи на викладені порушення, допущені митним органом при здійснення коригування митної вартості товарів, суд дійшов висновку про невідповідність оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 КАС України, а тому такі є протиправними та підлягають скасуванню.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.
Відповідно до статті 139 КАС України з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 9984,00 грн.
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.
За змістом частин п`ятої-восьмої статті 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).
У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з платіжною інструкцією від 27.01.2026 №86 (призначення платежу: оплата за послуги письмового перекладу згідно Рах.№143/01/26 від 27.01.2026) позивач сплатив ФОП ОСОБА_1 за переклад документів 2275,00 грн.
З матеріалів справи вбачається, що витрати на переклад документів безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи.
Відтак, зважаючи на складність відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати за послуги перекладача у розмірі 2275,00 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці (код ЄДРПОУ 43971343, місцезнаходження: 79000, Львівська область м. Львів, вул. Т. Костюшка, 1) про коригування митної вартості №UA209000/2025/700144/2 від 17.11.2025.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці (код ЄДРПОУ 43971343, місцезнаходження: 79000, Львівська область м. Львів, вул. Т. Костюшка, 1) про коригування митної вартості №UA209000/2025/000579/2 від 29.12.2025.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці (код ЄДРПОУ 43971343, місцезнаходження: 79000, Львівська область м. Львів, вул. Т. Костюшка, 1) про коригування митної вартості №UA209000/2025/700160/2 від 23.12.2025.

Стягнути з Львівської митниці (код ЄДРПОУ 43971343, місцезнаходження: 79000, Львівська область м. Львів, вул. Т. Костюшка, 1) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Перший Старт” (код ЄДРПОУ 44431386 місцезнаходження: 79020, Львівська обл., м. Львів, вул. Під Голоском, буд. 6) судовий збір у розмірі 9984 (дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) грн та витрати за послуги перекладача у розмірі 2275 (дві тисячі двісті сімдесят п`ять) грн.

Рішення суду першої інстанції набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває чинності після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Мричко Н.І.