МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
вул. Димитрія Ростовського, 35, селище Макарів, Бучанський район, Київська область, 08001, тел. (063)069-85-65, e-mail inbox@mk.ko.court.gov.ua
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" листопада 2025 р. Справа № 370/2129/25 
Провадження № 2-а/370/20/25
Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., із секретарем судового засідання Зозулею Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження у залі суду у смт Макарів Київської області справу за адміністративним позовом 
ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Живаги Олександра Васильовича, до Департаменту патрульної поліції про визнання постанови про адміністративне правопорушення незаконною та її скасування,-
в с т а н о в и в :
До Макарівського районного суду Київської області надійшов вказаний позов, в якому позивач просить постанову серії ЕНА № 5187611 від 10 липня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 122 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. визнати незаконною. Скасувати в повному обсязі зазначену постанову, а справу про адміністративне правопорушення щодо мене закрити. Стягнути із відповідача на мою користь понесені мною судові витрати у розмірі 605,6 грн. З вказаною постановою не погоджується та вважає необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи.
Ухвалою суду від 21.07.2025 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомлення сторін на 03.10.2025 року о 15 год. 00 хв.
16.05.2025 року від Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на вказаний позов, в якому представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Посилається на те, що жодних належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів в підтвердження доводів, викладених в адміністративному позові та на обгрунтування позовних вимог, до позовної заяви, в порядку ч. 4 ст. 161 КАС України, позивачем не додано.
06.06.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній підтримує свою позицію викладену у позові.
На підставі п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 9 ст. 205 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно з вимогами ч. 4 ст. 229 КАС України.
Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.20КАС місцем загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може мати вигляд індивідуального акта, яким відповідно до п. 19 ч. 1 ст.4КАС є акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Одним з таких актів може бути постанова про накладання адміністративного стягнення, оскільки зазначений акт виноситься суб`єктом владних повноважень на виконання своїх владних функцій щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності та стосується лише прав та інтересів конкретно визначеної особи, яка піддається впливу накладеного адміністративного стягнення як форми адміністративної відповідальності, а дія такого акта вичерпується його виконанням.
Судом встановлено, що 23.11.2024 року, поліцейським 1 взводу 3 роти Управління патрульної поліції батальйонна патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області рядовим поліції Гладирь В.Г. відносно позивача ОСОБА_1 було складено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5187611 за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн., з якої вбачається, що водій ОСОБА_1 10.07.2025 року 13 год. 24 хв. 23 с., керуючи транспортним засобом LEXUS LX 600, номерний знак НОМЕР_1 на автомобільній дорозі з окремими проїздними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою рухався зі швидкістю 169 км/год чим перевищив встановлені обмеження швидкості руху на 59 км/год, чим порушив п. 12.9.б ПДР України. Швидкість руху транспортного засобу вимірювалась приладом TRUCAM TC 008455.
Частиною 4 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.
Згідно п. 12. 9.б ПДР України перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил. 
Зі змісту заяви слідує, що 10 липня 2025 року порзивач перебував у робочому відрядженні у м. Кременчук, повертаючись додому у смт. Макарів Київської області, приблизно об 13 годині на ділянці автодороги Дніпро - Решетилівка (110 кілометр) його зупинив поліцейський УПП у м. Кременчук - Гладирь Ірина Григорівна.
Після зупинки транспортного засобу поліцейська повідомила, що він рухався зі швидкістю 169 кілометрів на годину із перевищенням швидкісного режиму на 59 кілометрів на годину.
На такі звинувачення поліцейської позивач заперечив факт порушення швидкісного режиму, оскільки на той момент він рухався зі швидкістю не більше ніж 100 кілометрів на годину. Окрім того він повністю заперечував показники приладу «ТРУКАМ», оскільки вказаний прилад дійсно використовувався поліцейськими із порушеннями порядку його застосування, що визначений та встановлений чинним законодавством. Застосований прилад «ТРУКАМ» працівник поліції тримав у руках без стаціонарного розташування чи закріплення даного приладу.
Однак на всі його пояснення та заперечення працівник поліції не відреагував та не взяв до уваги. Після тривалої суперечки, поліцейська сіла до салону свого службового автомобіля і просто «виписала» постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за ст. 122 ч. 4 КУпАП, фактично не проводячи ніякого розгляду справи як це визначено нормами КУпАП. Попередньо частково роз`яснивши позивачу права визначені законодавством, поліцейська не надала можливості ними скористатися, оскільки навіть заперечення та незгоду із постановою йому не надали можливості записати у постанові, брехливо і протиправно запевняючи його, що він не має права нічого записувати на постанові, окрім того як поставити свій підпис про ознайомлення та отримання копії постанови.
Окрім того звертає увагу суду, що в оскарженій постанові працівником поліції зазначено, що адміністративне стягнення застосовано у звязку із тим, що водій порушив п. 12.9 (б) ПДР, а саме перевищив встановлені обмеження швидкості руху передбачені знаками 3.29, 3.31 та 30.3.
Однак у даному випадку поліцейським застосована неправильна кваліфікація описаного у оскарженій постанові порушення, оскільки вимоги та обмеження визначені знаками 3.29, 3.31 та 30.3 ніяким чином не стосуються автомобільних доріг із окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою. У такому випадку діють вимоги та обмеження визначені п. 12.6 ПДР.
На його переконання дана обставина яскраво свідчить про упередженість вказаного працівника поліції, ігнорування визначених Законом та внутрішніми нормативними актами порядку проведення дій та прийняття рішень. Таким чином висновки працівника поліції є необгрунтованими, а вказана постанова по справі про адміністративне правопорушення є незаконною і підлягає скасуванню.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Згідно з ст. 31 Закону "Про Національну поліцію" № 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.
Як було зазначено, відповідно до оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку з порушенням ПДР за перевищення встановленої швидкості на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год, а це п. 12.6.ґ ПДР України. 
У постанові вказано, що швидкість автомобіля під керуванням позивача вимірювалась приладом TruCam.
Контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак 5.70 ПДР), оскільки вимоги ч. 2 ст. 40 Закону № 580-VIII, передбачають, що інформація щодо встановленої відеотехніки і сама відеотехніка фіксації правопорушень повинна бути розміщена на видному місці.
Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.
Разом з тим, суд зауважує, що прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може триматися руками інспектора поліції, а повинен бути стаціонарно вмонтованим, що доводиться приписами ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», в якій зазначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення правил дорожнього руху.
Отже, відповідно до наведеної норми працівники поліції можуть розміщувати автоматичну фото та відеотехніку по периметру доріг, зокрема стаціонарно встановлювати вимірювальний пристрій, оскільки термін «монтувати/розміщувати» не можна ототожнювати із використанням в інший спосіб, зокрема тримати в руках.
Контроль швидкості повинен відбуватися лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак 5.70), оскільки вказане обумовлено ч. 2 ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", згідно з якою інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відео техніку, що здійснює фіксацію, повинна бути розміщена на видному місці.
В матеріалах справи відсутні доказів того, що лазерний вимірювач швидкості TruCam в момент фіксації правопорушення був стаціонарно розміщений, а також того, що фіксація правопорушення здійснювалась в зоні дії дорожнього знаку 5.70. При цьому стороною відповідача не надано схеми розташування дорожніх знаків по вулиці де скоєне адміністративне правопорушення. Надані фото розташування знаків не відображають їх місцезнаходження, а тому вказаний доказ не є належним та не може бути прийнятим судом до уваги.
Крім того, фіксація правопорушення здійснено не за напрямком руху транспортних засобів, а застосовано прилад TruCam LTI 20/20 шляхом наведення приладу на автомобіль під великим кутом, розташовуючись на протилежній стороні дороги та дорога мала заокруглення, що само по собі виключає можливість правильного вимірювання швидкості транспортного засобу.
Також, в Інструкції з експлуатації до приладу «TruCam LTI 20/20» описаний «ефект косинуса», який завжди присутній при вимірах цим приладом. Більш того, у цій Інструкції присутні дані таблиці перерахунку швидкості, яка показана на радарі у реальну швидкість (залежно від кута між позицією приладу і напрямком руху автомобіля). Кут залежить від кривизни дороги, відстані на якому розташований прилад від краю дороги і відстані між приладом і автомобілем. Таким чином, результати вимірювань можуть бути використані у сфері законодавчо регульованої метрології за умови, що для таких результатів відомі відповідні характеристики похибок або невизначеність вимірювань.
В Інструкції з експлуатації до приладу «TruCam LTI 20/20», а саме у розділі 3 «Системні та інформаційний екрани» в пункті «Екран системних опцій» визначено вимоги щодо фокусування камери, а саме: необхідно вибрати режим заміру дистанції в Автоматичному режимі. На екрані з`явиться вікно повідомлення, після чого необхідно ввести нові значення на клавіатурі: діапазон = 50-150 метрів; оптимально (за замовчуванням) = 70 метрів.
Також, в Інструкції з експлуатації до приладу «TruCam LTI 20/20», а саме у розділі 4 «Дорожні установки» в пункті «Вибір місця розташування біля дороги» вказано, що при виборі розташування на дорозі для заміру руху автотранспорту, Інспектору необхідно переконатися:
- чи безпечне місцезнаходження;
- чи достатній огляд прямої видимості;
- який приблизний кут між позицією пристрою та напрямком на ціль (автомобіль);
- яка приблизна дистанція до цілі (автомобіля);
- яка погода (чи потрібно використовувати режим погоди);
- яке розміщення сонця. Краще всього налаштовувати пристрій коли сонце знаходиться позаду. Не рекомендується налаштовувати TruCAM при прямому націленні на сонце.
У вказаному розділі наголошено, що оптимальна відстань до цілі складає 70 метрів, проте гарне освітлення та фокус можуть збільшити цю відстань. З іншої сторони, в хмарні дні світла менше, тому необхідно зменшувати дистанцію до цілі.
У вказаній Інструкції також зазначено, що в ідеалі необхідно мати чисту лінію прямої видимості на цільовий автомобіль.
Якщо цільовий транспорт рухається безпосередньо на пристрій, або навпаки від нього, швидкість виміряна TruCAM є ідентичною справжній швидкості транспортного засобу. Разом з тим, пристрій зазвичай знаходиться в стороні від дороги для безпеки. Це створює кут між позицією приладу і напрямком руху цільового транспорту. Чим більше кут, тим прилад буде показувати швидкість меншу, ніж вона є насправді. Таке явище і є «ефектом косинусу».
Відмінність між виміряною швидкістю та справжньою залежить від кута між прибором на ідеальній позиції - позиції, коли ціль рухається прямо на прилад, та справжньою позицією.
В зазначеній вище Інструкції вказано, що чим більше кут, тим прилад буде показувати швидкість меншу, ніж вона є насправді. «Ефект косинусу» завжди буде працювати на стороні водія. «Ефект косинусу» не являється суттєвим, поки кут лишається маленьким.
Ефект косинусу зменшується зі збільшенням дистанції до цільового транспортного засобу. На максимальній дистанції приладу, коли транспортний засіб є далеко кут між ним і приладом дійсно дуже малий. Прилад приймає швидкість цільового транспортного засобу ідентично до справжньої швидкості. З наближенням транспортного засобу, кут збільшується доки він не стане досить великим для спотворення вимірювань.
Суд звертає увагу, що у вказаному розділі Інструкції присутні дані таблиць перерахунку швидкості, яка показана на радарі у реальну швидкість, та дистанції до цільового автомобіля (залежно від кута між позицією приладу і напрямком руху автомобіля). Кут залежить від кривизни дороги, відстані на якому розташований прилад від краю дороги і відстані між приладом і автомобілем.
Також, в оскаржуваній постанові про накладення на Позивача адміністративного стягнення від 10.07.2025 року Інспектором не зазначено та, відповідно, не враховано значення похибки приладу TruCAM, а також не зазначено кут між напрямком руху автомобіля та положенням приладу TruCAM.
Крім того, з доданих Відповідачем до відзиву на адміністративний позов фото та відеодоказів вбачається, що фіксація транспортного засобу марки LEXUS LX 600, номерний знак НОМЕР_1 , відбулась на відстані 454,7 м., що не є оптимальною відстанню до цілі, яка згідно Інструкції складає 70 м., а фокусування камери має діапазон 50-150 метрів.
Крім того, зафіксувавши транспортний засіб марки LEXUS LX 600, номерний знак НОМЕР_1 , на відстані 454,7 м Інспектори збільшивши дистанцію до цільового транспортного засобу, зменшили «Ефект косинусу».
Тобто, з матеріалів справи неможливо встановити об`єктивну сторону згаданого вище правопорушення, оскільки відсутні належні докази вчинення такого правопорушення.
Суд звертає увагу на те, що імперативними положеннями частини другої статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до наявних в матеріалах даної адміністративної справи Постанови, Фотододатку, місце фіксації події вказано відповідно: А/Д Н31 Дніпро-Решетилівка 110 км.
Отже, встановити точне місцезнаходження місця вимірювання не вдається за можливе, оскільки у Фотододатку до спірної Постанови відсутні точні дані щодо ширини та довжини, тобто місця розташування Інспекторів в порушення вимоги вказаної Інструкції.
Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки фіксацію правопорушення здійснено не за напрямком руху транспортного засобу марки LEXUS LX 600, номерний знак НОМЕР_1 , прилад TruCam LTI 20/20 застосовано на не оптимальній відстані до цілі шляхом наведення приладу на автомобіль, тобто відбулось зменшення «Ефекту косинусу», та не зазначено точне місце розташування Інспекторів, то вказане виключає можливість правильного вимірювання реальної швидкості вказаного вище транспортного засобу, оскільки зазначене призвело до спотворення вимірювань.
Суд вказує, що ані оскаржувана постанова, ані матеріали справи не містять достатніх відомостей про факт належної фіксації допущеного правопорушення належно встановленим технічним приладом.
Таким чином, Відповідачем не доведено вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, на підставі якого прийнято оскаржувану постанову
Натомість притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відтак, на переконання суду, з огляду на відсутність належних доказів допущення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 122 КУпАП, притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірним.
За вказаних обставин та враховуючи те, що відповідачем не підтверджено правомірність винесеної ним постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, а тому відсутні і підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності, а отже і постанова по справі підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 77, 79, 132, 134, 139, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -
у х в а л и в :
Адміністративний позов ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Живаги Олександра Васильовича, до Департаменту патрульної поліції про визнання постанови про адміністративне правопорушення незаконною та її скасування задовольнити.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення за фактом вчинення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (03048, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, ЄДРПОУ 40108646) на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1  судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Реквізити учасників справи:
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Департамент патрульної поліції, код ЄДРПОУ 40108646, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 83; електронна пошта: public@patrol.police.gov.ua.

Суддя А.В. Косенко