ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/201/26 Справа № 705/6451/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Годік Л. С.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року  Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 січня 2026 року, якою - 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце роботи не повідомив, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 605 грн. 60 коп.
в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 21.10.2025 року о 21 год. 59 хв. в м. Умань по вул. Велика Фонтанна, Черкаської області, керував автомобілем Audi А6, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 січня 2026 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 605 грн. 60 коп. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить: 
Скасувати постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 січня 2026 року, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Вважає, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки доказам, у зв`язку з чим оскаржувана постанова суду є незаконною та необгрунтованою.
В матеріалах справи відсутні докази правомірності зупинки транспортного засобу. У працівників поліції були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу, так як не було факту порушення Правил дорожнього руху України.
Тобто якщо працівники поліції зупиняють транспортний засіб незаконно, то вони також не мають законних підстав вимагати в особи надати документи чи, наприклад вимагати пройти огляд на стан сп`яніння.
Вказує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.
Поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про наявність у нього ознак сп`яніння, висловити чітку вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, і у разі незгоди водія його пройти, скласти протокол про адміністративне правопорушення.
При цьому, водію не було роз`яснено, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння фактично несе аналогічні наслідки, що й об`єктивна сторона даного правопорушення, яка полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Наявними матеріалами справи не зафіксовано також і відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Так, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 від запропонованого йому огляду не відмовлявся.
Більше того, під час спілкування з поліцейським, він поводив себе адекватно, чітко відповідав на всі запитання, поведінка цілком відповідала обстановці.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обгрутнованість апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Правопорушник ОСОБА_1 та його захисник в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились (2 рази), про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином (у всіх випадках).
При цьому, 17.04.2026 року, в день розгляду справи, ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із перебуванням останнього на лікарняному.
Крім того, апеляційний суд враховує ту обставину, що попереднє судове засідання 09.03.2026 року було відкладено за станом здоров`я ОСОБА_1 , однак підтверджуючих документів до цього часу надано не було.
Розглядаючи справу 17.04.2026 року у відсутність ОСОБА_1 та його захисника суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст.. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється протягом 20 днів з дня надходження справи до суду, при цьому справа надійшла до апеляційного суду 03.02.2026 року і таким чином знаходиться в суді 73 дні.
Процесуальну поведінку ОСОБА_1 та його захисника з приводу відкладення справи та неявку в судове засідання, суд апеляційної інстанції розцінює, як зловживання своїми правами, з метою затягнути судовий розгляд на невизначений час.
Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Таким чином аналіз даної норми Закону, дозволяє апеляційному суду зробити висновок, що у даному випадку явка ОСОБА_1 та його захисника в суді апеляційної інстанції при розгляді його скарги не є обов`язковою, не перешкоджає розгляду справи та ухваленню судового рішення і в даному випадку його права не порушені.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вважаю, що зазначена постанова судді є законною та обґрунтованою.
Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, та прийняв обґрунтоване рішення щодо доведеності вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, ОСОБА_1 21.10.2025 року о 21 год. 59 хв. в м. Умань по вул. Велика Фонтанна, Черкаської області, керував автомобілем Audi А6, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними доказами:
- даними протоколу про адміністративне порушення серії ЕПР1 № 490188, від 21.10.2025 року, де зазначено, що ОСОБА_1 21.10.2025 року о 21 год. 59 хв. в м. Умань по вул. Велика Фонтанна, Черкаської області, керував автомобілем Audi А6, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.1);
- даними рапорту Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, грпп поліцейського врпп Семчук В.В. від 21.10.2025 року, де зазначено, що 21.10.2025 року, в м. Умань по вул. Велика Фонтанна, Черкаської області, керував автомобілем Audi А6, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.(а.с.2);
- даними направлення направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.10.2025, відповідно до якого 21.10.2025 о 22 год. 16 хв. водію ОСОБА_1 було видано направлення на проходження медичного огляду в Уманську ЦРЛ, при цьому в графі «Результат огляду» зазначено, що водій відмовився від проходження огляду.(а.с.3);
- даними актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до яких огляд водія ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з його відмовою від проходження такого огляду. У графі «Огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками» зазначено: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду останній відмовився.(а.с.4);
- даними відеозапису з нагрудних бодікамер патрульних поліцейських, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.(а.с.6).
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС Україні № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмови від проходження освідування та не звільняють його від відповідальності за скоєне.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.
Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 490188, від 21.10.2025 року, даними рапорту Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, грпп поліцейського врпп Семчук В.В. від 21.10.2025 року, даними направлення направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.10.2025, даними актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до яких огляд водія ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з його відмовою, даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.08.2025, даними відеозапису з нагрудних бодікамер патрульних поліцейських, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Згідно з положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України09.11.2015 № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є:
- запах алкоголю з порожнини рота;
- порушення координації рухів;
- порушення мови;
- виражене тремтіння пальців рук;
- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
- поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що працівниками поліції було зупинено Audi А6, д.н.з. НОМЕР_2 . Працівниками поліції встановлено особу водія, ним виявився ОСОБА_1 . За підозрою перебування водія в стані алкогольного сп`яніння працівники поліції запропонували водію пройти огляд на встановлення стану сп`яніння на місці або у лікарні. Водій на місці пройти огляд відмовився та вказав, що бажає пройти огляд в лікарні. Однак, через кілька хвилин зазначив, що не бажає їхати в лікарню та відмовляється від проходження огляду, пояснюючи своє рішення тим, що хвилюється, оскільки вперше опинився в такій ситуації.
Суд апеляційної інстанції вважає, що відеозаписи є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-УІІІ поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.
Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП.
Доводи апелянта про те, що як відео так, і матеріали адміністративної справи не містять доказів, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду, є необґрунтованими та спростовуються відеофіксацією нагрудної бодікамери патрульного поліцейського, де на (файл №2) зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження освідування.
Крім того, з самого початку відео фіксації, після того, як поліцейські виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 всіляко намагався уникнути відповіді на запитання поліцейських про бажання чи відмову в проведені огляду, затягував час, просив почекати поки він заспокоїться, тому такі дії ОСОБА_1 працівниками поліції розцінювались, як відмова. При цьому, після чергової пропозиції поліцейського проїхати в медичний заклад, ОСОБА_1 погодився, проте так і не сів до службового патрульного автомобіля, натомість згодом повідомив про відмову від проходження огляду.
Доводи апелянта, про незаконність зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 і як наслідок необґрунтоване складання протоколу про адміністративне правопорушення, що в свою чергу є підставою для скасування судового рішення, є також необгрунтованим.
Суд апеляційної інстанції вважає, що причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції ніяким чином не впливає на суть правопорушення вчиненого ОСОБА_1 та не звільняє його від відповідальності за скоєне.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені в матеріалах справи докази не суперечать одне одному та підтверджуються відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейських.
Інші доводи апелянта щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами у справі та спрямовані на уникнення відповідальності.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відео наявне в матеріалах справи є допустимим та належним доказом.
За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими в судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.
Суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку.
При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 19.01.2026 року, немає. 

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя І.А. Поєдинок