Справа № 301/458/26
1-кп/301/161/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"02" квітня 2026 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Іршава кримінальне провадження №12026071100000045 від 27.01.2026 за обвинуваченням 

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце народження: с. Собатин, Іршавського району, Закарпатської області, місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 , з початковою освітою, не одруженої, не працюючої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 304 Кримінального кодексу України,-

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:
прокурора – ОСОБА_4 ,
обвинуваченої – ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 ,
законного представника малолітньої потерпілої – ОСОБА_6 ,
представника малолітньої потерпілої – ОСОБА_7 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , діючи умисно, систематично, а саме 12 січня 2026 року, 16 січня 2026 року, 20 січня 2026 року та 22 січня 2026 року у період часу з 10:00 години по 12:00 годину, усвідомлюючи та достовірно знаючи малолітній вік потерпілого, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_1 , втягувала малолітню потерпілу у зайняття жебрацтвом з метою покращення свого матеріального становища, порушуючи принцип відповідного розвитку особистості, умови нормального розвитку та виховання малолітніх, схиляла та примушувала ОСОБА_8 до жебракування у сторонніх осіб грошей на території КНП «Іршавська міська лікарня», що за адресою м. Іршава, вул. Медична, 16, Хустського району, Закарпатської області. Внаслідок протиправних дій, малолітня ОСОБА_8 за усною вказівкою ОСОБА_3 перебуваючи у вищевказаному місці у зазначений час, систематично, а саме 12.01.2026 року випрошувала гроші у перехожих громадян та передала грошові кошти у сумі 210 гривень ОСОБА_3 , 16.01.2026 року малолітня ОСОБА_8 випрошувала гроші у перехожих громадян та передала грошові кошти у сумі 200 гривень ОСОБА_3 , також 20.01.2026 року малолітня ОСОБА_8 випрошувала гроші у перехожих громадян та передала грошові кошти у сумі 170 гривень ОСОБА_3 та 22.01.2026 малолітня ОСОБА_8 випрошувала гроші у перехожих громадян та передала грошові кошти у сумі 225 гривень ОСОБА_3 , які остання використовувала на власний розсуд. В результаті втягнення малолітньої ОСОБА_8 у протиправну діяльність, а саме зайняття жебрацтвом отримала грошові кошти на загальну суму 805 гривень, які витратила на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.304 КК України, як втягнення неповнолітнього у заняття жебрацтвом, вчинене щодо малолітньої особи.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах зазначених в обвинувальному акті визнала повністю, підтвердила обставини вчинення нею правопорушення, викладеного в обвинувальному акті, при цьому суду пояснила, що у січні 2026 року перебувала з дітьми в Іршавській лікарні. Діти просили купити щось солодке, в неї на той час не було грошей і тому вона попросила старшу доньку ОСОБА_9 піти до магазину, який розташований на території лікарні і біля магазину попросити гроші, щоб купити солодощі. У скоєному розкаюється, просить не застосовувати до неї суворе покарання.

Малолітня потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, про дату та час була повідомлена належним чином.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , представник малолітньої потерпілої – адвокат ОСОБА_7 просили не застосовувати до обвинуваченої суворе покарання з врахуванням того, що в неї на утриманні перебувають четверо малолітніх дітей, вона вину визнає, щиро розкаюється.

Захисник обвинуваченої – адвокат ОСОБА_5 просить суд не застосовувати до обвинуваченої суворе покарання, взяти до уваги те, що обвинувачена вину визнала, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою, її винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

На підставі ч.3 ст.349КПК України за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, а саме доказів на підтвердження події кримінального правопорушення, часу, місця, способу, мети та мотивів його вчинення, винуватості обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та обмежився таким обсягом дослідження доказів: допит обвинуваченої, дослідження матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, матеріали по речових доказах, думка законного представника та представника малолітньої потерпілої щодо визначення міри покарання.

Суд, оцінивши докази по справі, вважаючи їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємопов`язаними по справі, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.304 КК України - втягнення неповнолітнього у заняття жебрацтвом, вчинене щодо малолітньої особи. Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

Згідно вимог ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно вимог ч. 1 ст. 65 КК України покарання винній особі має бути призначено із врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання. При цьому, призначене покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 за ч.2 ст.304 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності і тяжкість скоєного кримінального правопорушення, який за класифікацією ст.12 КК України є тяжким злочином. Дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра на обліку не перебуває, згідно вимоги про судимість ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягувалась, на утриманні має чотирьох малолітніх дітей, двоє з яких віком до семи років, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, серія НОМЕР_1 , від 06.08.2024 та серія НОМЕР_2 , від 06.08.2024. Обставинами, відповідно дост.66 КК України, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд вважає - повне визнання обвинуваченою своєї винуватості, щире каяття. Обставин, які відповідно дост.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обранням покарання обвинуваченій ОСОБА_3 в межах санкції статті, яка передбачає покарання за вчинений злочин, передбачений ч.2 ст.304 КК України, при цьому, зважаючи на особу обвинуваченої, її відношення до вчиненого, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції її від суспільства та відносно неї можуть бути застосовані положення ст.79, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням. Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. 
Процесуальні витрати відсутні.
Питання про долю речових доказів вирішити відповідно дост. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100, 349,368,370,371,374,395,615 КПК України, суд , -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.304 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 4 ( чотири ) роки.

На підставі ст.79 КК України засуджену ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні №12026071100000045 від 27.01.2026:
-2 CD-R диски з відеозаписом, які долучено до матеріалів кримінального провадження – залишити при матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Іршавського
районного суду : ОСОБА_1